‫טוב, רגע, לא לירות.‬
‫את רואה במה את יורה?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו בואי נדאג שתפגעי.‬
‫תזיזי את הרגל לכאן.‬
‫תכווני את הבוהן ככה. זהו.‬
‫מותניים כאן.‬
‫טוב?‬
‫את רואה?‬ ‫-כן.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫ועכשיו? את רואה עכשיו?‬
‫לא.‬ ‫-ועכשיו?‬
‫בסדר.‬
‫מוכנה? שלוש אצבעות.‬
‫יפה!‬
‫זריקה יפה, ילדון.‬
‫זהו זה.‬
‫היי, אתם רוצים מיונז, חרדל‬
‫או גם וגם?‬
‫מי מורח מיונז על נקניקייה?‬
‫כנראה האחים שלך.‬
‫שתיים עם חרדל, בבקשה!‬ ‫תודה, אימא.‬
‫בסדר!‬
‫נייט, מיונז או חרדל?‬
‫אולי קטשופ?‬
‫או קטשופ. יש לי גם קטשופ.‬
‫שימי לב למרפק.‬
‫כל הכבוד, עין הנץ.‬
‫לכי תביאי את החץ שלך.‬
‫היי, חבר'ה!‬
‫מספיק להתאמן. האוכל מוכן!‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו באים. אנחנו רעבים.‬
‫לילה, קדימה.‬
‫לילה?‬
‫מתוקה?‬
‫היי, מותק?‬
‫מותק?‬
‫בנים!‬
‫לורה!‬
‫את לא צריכה לעשות את זה,‬
‫כי את פשוט נשארת במקום.‬
‫כן.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫זה גול. עכשיו אנחנו אחת-אחת.‬
‫אני רוצה לנסות שוב.‬
‫תיקו. מרגישה את המתח?‬
‫זה כיף.‬
‫זה היה נורא.‬ ‫עכשיו יש לך הזדמנות לנצח.‬
‫וניצחת.‬
‫מזל טוב.‬
‫משחק הוגן.‬
‫רוח ספורטיבית.‬
‫היה לך כיף?‬
‫זה היה כיף.‬
‫הדבר הזה פועל?‬
‫היי, גברת פוטס. פפ.‬
‫אם תמצאי את ההקלטה הזאת,‬
‫אל תעלי אותה לרשתות החברתיות.‬
‫זה יהיה ממש סוחט דמעות.‬
‫אני לא יודע אם תראי‬ ‫את הסרטונים האלה.‬
‫אני אפילו לא יודע אם את עדיין...‬
‫אלוהים, אני מקווה שכן.‬
‫זה היום ה-21.‬
‫לא, 22.‬
‫אלמלא האימה הקיומית‬
‫של בהייה בחלל הריק,‬ ‫הייתי אומר שאני מרגיש היום קצת יותר טוב.‬
‫הזיהום נגמר בזכות‬ ‫הכחולה המרושעת ההיא שם.‬
‫היית אוהבת אותה.‬
‫ממש מעשית.‬
‫רק טיפה סדיסטית.‬
‫אז תאי הדלק נסדקו בקרב,‬
‫ומצאנו דרך להפוך את טעינת היונים‬
‫והרווחנו כ-48 שעות טיסה.‬
‫אבל עכשיו אנחנו תקועים.‬
‫1,000 שנות אור מה"סבן אילבן" הקרוב.‬
‫החמצן ייגמר מחר בבוקר,‬
‫וזהו זה.‬
‫פפ, אני יודע שאמרתי שאין עוד הפתעות,‬
‫אבל אני חייב להגיד שממש קיוויתי‬ ‫שאעשה עוד הפתעה אחרונה.‬
‫אבל נראה ש...‬
‫את יודעת איך זה נראה.‬
‫אל תרגישי רע בקשר לזה.‬
‫אם תיקחי את זה קשה לכמה שבועות‬
‫ואז תמשיכי הלאה עם רגשות אשם עצומים...‬
‫כדאי שאשכב דקה. אתן לעיניים לנוח.‬
‫בבקשה תדעי‬
‫שכשאסחף לחלל,‬ ‫זה יהיה כמו כל לילה בזמן האחרון.‬
‫אני בסדר. בסדר גמור.‬
‫אני חולם עלייך.‬
‫כי זאת תמיד את.‬
‫לא יכולתי לעצור אותו.‬
‫גם אני לא.‬
‫חכה.‬
‫איבדתי את הילד.‬
‫טוני, אנחנו איבדנו.‬
‫ה...‬
‫יופי.‬ ‫-אוי, אלוהים!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫זה בסדר.‬
‫עברו 23 ימים‬ ‫מאז שתאנוס הגיע לכדור הארץ.‬
‫סטיבן סטריינג' נעדר‬
‫סמואל וילסון נעדר‬
‫ממשלות העולם מרוסקות.‬
‫וונדה מקסימוף נעדרת‬
‫החלקים שעדיין פועלים...‬
‫סקוט לאנג נעדר‬
‫מנסים לערוך מפקד אוכלוסין,‬ ‫ונראה שהוא עשה...‬
‫הוא עשה בדיוק את מה שאמר.‬
‫תאנוס חיסל...‬
‫ניק פיורי נעדר‬
‫50 אחוז מכל היצורים החיים.‬
‫איפה הוא עכשיו? איפה?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫הוא פשוט פתח שער ונכנס אליו.‬
‫מה יש לו?‬
‫הוא כועס.‬
‫הוא חושב שהוא נכשל.‬
‫וכמובן, זה נכון,‬
‫אבל הוא ממש לא היחיד, נכון?‬
‫האמת, עד השנייה הזאת‬ ‫חשבתי שאתה בובה של דובי.‬
‫אולי אני כן.‬
‫אנחנו מחפשים את תאנוס‬ ‫כבר שלושה שבועות.‬
‫סריקות בחלל העמוק‬
‫ולוויינים, ולא מצאנו כלום.‬
‫טוני, אתה נלחמת בו.‬
‫מי אמר לך?‬
‫לא נלחמתי בו.‬
‫לא, הוא כיסח לי את הצורה‬
‫בזמן שהקוסם מרחוב בליקר‬ ‫נתן לו הכול.‬
‫זה מה שקרה.‬ ‫לא היה קרב כי הוא בלתי מנוצח.‬
‫הוא נתן לך רמזים,‬ ‫קואורדינטות, משהו?‬
‫צפיתי את זה לפני כמה שנים.‬
‫היה לי חיזיון.‬ ‫לא רציתי להאמין לו.‬
‫חשבתי שאני חולם.‬
‫טוני, אני צריך שתתרכז.‬
‫ואני הייתי צריך אותך.‬
‫בלשון עבר.‬
‫זה גובר על מה שאתה צריך.‬ ‫מאוחר מדי, גבר.‬
‫מצטער.‬
‫אתה יודע מה אני צריך?‬ ‫אני צריך להתגלח.‬
‫ונראה לי שאני זוכר שאמרתי לכולכם...‬
‫טוני, טוני!‬
‫אלה שחיים ואלה שלא,‬ ‫שאנחנו צריכים חליפת שריון מסביב לעולם.‬
‫זוכרים את זה? לא משנה‬ ‫אם זה משפיע על החופש היקר שלנו או לא.‬
‫זה מה שהיינו צריכים.‬
‫זה לא הסתדר, נכון?‬
‫אמרתי שנפסיד.‬
‫אמרת: "גם את זה נעשה יחד."‬
‫ונחש מה, קפ?‬
‫הפסדנו.‬
‫ולא היית שם.‬
‫אבל זה הקטע שלנו, נכון?‬
‫העבודה הכי טובה שלנו היא בדיעבד.‬ ‫אנחנו הנוקמים.‬
‫אנחנו הנוקמים, לא המונעים.‬
‫טוב.‬ ‫-נכון?‬
‫הבהרת את הטענה. שב, טוב?‬
‫לא, זאת הטענה שלי.‬
‫היא נהדרת, אגב.‬ ‫-טוני, אתה חולה. שב.‬
‫אנחנו צריכים אותך. דם חדש.‬
‫חבורה של זקנים עייפים.‬ ‫אין לי שום דבר בשבילך, קפ.‬
‫אין לי קואורדינטות,‬
‫רמזים, אסטרטגיות, אפשרויות.‬
‫אפס. כלום. נאדה.‬
‫אין אמון, שקרן.‬
‫הנה, קח את זה.‬
‫תמצא אותו, תשתמש בזה...‬
‫תתחבא.‬
‫טוני.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫תנו לי...‬
‫ברוס נתן לו תרופת הרגעה.‬
‫הוא יהיה מחוסר הכרה עד מחר.‬
‫אתם תשמרו עליו,‬
‫ואביא לו תמיסה זוריאנית כשאחזור.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫להרוג את תאנוס.‬
‫היי.‬
‫אנחנו בדרך כלל עובדים פה כצוות,‬
‫ובינינו, המוראל קצת שברירי.‬
‫אנחנו מבינים שהחלל הוא השטח שלך,‬ ‫אבל זה גם הקרב שלנו.‬
‫את יודעת איפה הוא?‬
‫אני מכירה אנשים שאולי ידעו.‬
‫אל תטרחי.‬
‫אוכל להגיד לך איפה תאנוס.‬
‫תאנוס הקדיש הרבה זמן‬ ‫כדי לעשות ממני יצור מושלם.‬
‫וכשהוא עבד, הוא דיבר על התכנית הגדולה שלו.‬
‫אפילו אחרי הפירוק רציתי לרצות אותו.‬
‫שאלתי...‬
‫לאן נלך אחרי שהתכנית שלו תושלם?‬
‫והתשובה שלו תמיד הייתה זהה.‬
‫"לגינה".‬
‫זה חמוד. יש לתאנוס תכנית פרישה.‬
‫אז איפה הוא?‬
‫כשתאנוס נקש באצבעות,‬
‫כדור הארץ נהיה המרכז‬ ‫של נחשול כוח בעוצמה קוסמית אדירה.‬
‫אף אחד לא ראה דבר כזה.‬
‫עד לפני יומיים...‬
‫בכוכב הלכת הזה.‬
‫תאנוס שם.‬
‫הוא השתמש שוב באבנים.‬
‫היי, היי, היי.‬
‫ניכנס לשם בחיסרון מספרי.‬
‫האבנים עדיין אצלו, אז...‬
‫אז בואו נתפוס אותן.‬
‫נחזיר איתן את כולם.‬
‫פשוט ככה?‬
‫כן. פשוט ככה.‬
‫אפילו אם יש סיכוי קטן‬ ‫שאפשר לבטל את זה...‬
‫אנחנו חייבים לנסות‬ ‫בשביל כל מי שלא בחדר הזה.‬
‫אם נעשה את זה, איך נדע‬ ‫שזה ייגמר בצורה שונה מקודם?‬
‫כי קודם לא הייתי איתכם.‬
‫היי, חדשה?‬
‫כולם בחדר הזה‬ ‫מכירים את חיי גיבור-העל,‬
‫ואם לא אכפת לך שאני שואל,‬ ‫איפה היית עד עכשיו?‬
‫יש עוד הרבה כוכבי לכת ביקום,‬
‫ולמרבה הצער, אתם לא הייתם בהם.‬
‫היא מוצאת חן בעיניי.‬
‫בואו נתפוס את הבן זונה.‬
‫הנוקמים: סוף המשחק‬
‫טוב.‬
‫מי פה לא היה בחלל?‬
‫למה?‬
‫חסר לכם שתקיאו לי בחללית.‬
‫מתקרבים לזינוק בעוד שלוש...‬
‫שתיים, אחת.‬
‫אני ארד לסרוק את השטח.‬
‫זה יצליח, סטיב.‬
‫אני יודע.‬
‫כי אני לא יודע מה אעשה‬ ‫אם זה לא יצליח.‬
‫אין לוויינים. אין חלליות. אין צבאות.‬
‫אין הגנות קרקע משום סוג שהוא.‬
‫זה רק הוא.‬
‫וזה מספיק.‬
‫אוי, לא.‬
‫איפה הן?‬
‫תענה על השאלה.‬
‫היקום דרש תיקון.‬
‫לאחר מכן לא הייתה לאבנים תכלית‬
‫מעבר לפיתוי.‬
‫רצחת טריליונים!‬
‫אתה צריך להודות לי.‬
‫איפה האבנים?‬
‫אינן.‬
‫נשארו מהן אטומים.‬
‫השתמשת בהן לפני יומיים!‬
‫השתמשתי באבנים‬ ‫כדי להשמיד את האבנים.‬
‫זה כמעט הרג אותי.‬
‫אבל העבודה הסתיימה.‬
‫כך יהיה תמיד.‬
‫אני בלתי נמנע.‬
‫חייבים להפוך פה הכול.‬ ‫הוא בטח משקר.‬
‫אבא שלי הוא הרבה דברים.‬
‫שקרן הוא לא אחד מהם.‬
‫תודה, בתי.‬
‫אולי הייתי נוקשה מדי כלפייך.‬
‫מה?‬
‫מה עשית?‬
‫כיוונתי לראש.‬
‫כעבור חמש שנים‬
‫אז...‬
‫לאן ממשיכים בלעדיהם?‬
‫יצאתי לדייט לפני כמה ימים.‬
‫בפעם הראשונה אחרי חמש שנים.‬
‫ישבתי בארוחת ערב.‬
‫בכלל לא ידעתי על מה לדבר.‬
‫על מה דיברתם?‬
‫אותן שטויות. איך דברים השתנו.‬
‫העבודה שלי, העבודה שלו.‬
‫כמה שאנחנו מתגעגעים ל"מטס".‬
‫ואז נהיה שקט‬
‫והוא בכה כשהגישו את הסלטים.‬
‫מה איתך?‬
‫אני בכיתי ממש לפני הקינוח.‬
‫אבל אפגש איתו שוב מחר, אז...‬
‫יופי.‬
‫עשית את החלק הקשה. קפצת.‬
‫לא ידעת איפה תנחת.‬
‫וזהו זה. אלה הצעדים הקטנים‬ ‫והאמיצים שאנחנו חייבים לעשות‬
‫כדי לחזור לעצמנו,‬ ‫לחפש תכלית.‬
‫נכנסתי לקרח ב-45',‬ ‫מיד אחרי שהכרתי את אהבת חיי.‬
‫התעוררתי כעבור 70 שנה.‬
‫חייבים להמשיך הלאה.‬
‫העולם בידיים שלנו.‬
‫הוא עבר לאחריותנו, חבר'ה.‬
‫ואנחנו חייבים לעשות איתו משהו.‬
‫אחרת...‬
‫תאנוס היה צריך להרוג את כולנו.‬
‫סן פרנסיסקו‬
‫יו-סטור-איט‬ ‫אחסון עצמי‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫הופ?‬
‫אבטחה‬
‫הצילו!‬
‫נעדר‬
‫ילד!‬
‫היי, ילד!‬
‫מה לעזאזל קרה פה?‬
‫הנעלמים‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה, בבקשה!‬
‫לא, לא, לא. לא.‬
‫לא.‬
‫סלחו לי. מצטער.‬
‫קאסי, לא.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫לא, לא.‬
‫בבקשה, בבקשה, בבקשה.‬ ‫לא, קאסי.‬
‫סקוט לאנג‬
‫מה?‬
‫קאסי?‬
‫אבא?‬
‫את כל כך גדולה!‬
‫אזור מוגבל‬ ‫אין כניסה‬
‫כן. עלינו למשחתת‬ ‫החשודה ביותר שדנוורס סימנה.‬
‫זו הייתה דוברת אשפה מזוהמת.‬
‫אז תודה על המידע החם.‬
‫הייתם קרובים יותר.‬
‫כן, ועכשיו יש לנו ריח של זבל.‬
‫את קולטת את הרעידות האלה?‬
‫זו הייתה הפחתה קלה‬ ‫מתחת ללוח האפריקני.‬
‫רואים משהו?‬ ‫איך נטפל בזה?‬
‫נט.‬
‫זאת רעידת אדמה מתחת לאוקיינוס.‬
‫אנחנו מטפלים בזה‬ ‫כשאנחנו לא מטפלים בזה.‬
‫קרול, נראה אותך פה בחודש הבא?‬
‫סביר שלא.‬ ‫-מה, את משנה את התספורת?‬
‫תקשיב, פרצוף פרווה.‬
‫אני מכסה המון שטח.‬
‫הדברים שקורים בכדור הארץ‬ ‫קורים בכל מקום.‬
‫באלפי כוכבי לכת.‬
‫בסדר, בסדר. את צודקת.‬
‫אז אולי לא תראו אותי הרבה זמן.‬
‫בסדר. טוב...‬
‫הערוץ הזה תמיד פעיל,‬
‫אז אם משהו ישתבש,‬
‫מישהו יעשה צרות במקום הלא נכון...‬
‫תודיעו לי.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫בהצלחה.‬
‫איפה אתה?‬
‫מקסיקו.‬
‫הפדרלס מצאו חדר מלא גופות.‬
‫נראה כמו חברי קרטל,‬
‫הם אפילו לא הספיקו לירות.‬
‫זו כנראה כנופיה יריבה.‬
‫אבל זו לא.‬
‫זה בוודאות ברטון.‬
‫מה שהוא עשה פה,‬
‫מה שהוא עושה בשנים האחרונות...‬
‫הזירה שהוא השאיר...‬
‫אני חייב לומר לך,‬ ‫יש בי חלק שלא רוצה למצוא אותו.‬
‫תברר מה היעד הבא שלו?‬
‫נט?‬
‫בבקשה?‬
‫טוב.‬
‫הייתי מציע להכין לך ארוחת ערב,‬
‫אבל את כבר נראית די אומללה.‬
‫באת לעשות כביסה?‬
‫ולדבר עם חברה.‬
‫ברור שהחברה שלך בסדר.‬
‫ראיתי להקת לווייתנים כשחציתי את הגשר.‬
‫בהאדסון?‬ ‫-יש פחות ספינות...‬
‫המים נקיים יותר.‬
‫אם אתה עומד להגיד לי‬ ‫להסתכל על הצד החיובי...‬
‫אני עומדת להרביץ לך בראש‬ ‫עם כריך חמאת בוטנים.‬
‫סליחה.‬
‫כוחו של הרגל.‬
‫אני אומר לכולם כל הזמן‬ ‫שהם צריכים להמשיך הלאה‬
‫ולצמוח.‬
‫חלקם עושים את זה.‬
‫אבל לא אנחנו.‬
‫אם אמשיך הלאה, מי יעשה את זה?‬
‫אולי לא צריך לעשות את זה.‬
‫פעם לא היה לי כלום.‬
‫ואז היה לי הדבר הזה.‬
‫העבודה הזאת.‬
‫המשפחה הזאת.‬
‫והמצב שלי השתפר בזכות זה.‬
‫ואפילו שהם אינם...‬
‫אני עדיין מנסה להשתפר.‬
‫אני חושב ששנינו צריכים להשיג חיים.‬
‫קודם אתה.‬
‫היי, היי! מישהו בבית?‬
‫זה סקוט לאנג.‬
‫הכרנו לפני כמה שנים בנמל התעופה...‬
‫בגרמניה?‬
‫הייתי הבחור שנהיה ממש גדול.‬ ‫חבשתי מסכה.‬
‫לא תזהו אותי.‬ ‫-זאת הודעה ישנה?‬
‫אנטמן? אני יודע שאתם יודעים את זה.‬
‫זה השער הראשי.‬ ‫-אני ממש צריך לדבר איתכם.‬
‫סקוט.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫מישהו מכם למד פיזיקת הקוונטים?‬
‫רק כדי לפתח שיחה.‬
‫בסדר, אז...‬
‫לפני חמש שנים, קצת לפני...‬
‫תאנוס...‬
‫הייתי במקום בשם ממלכת הקוונטים.‬
‫ממלכת הקוונטים‬ ‫היא יקום מיקרוסקופי בפני עצמו.‬
‫כדי להיכנס לשם‬ ‫צריך להיות קטן להדהים.‬
‫הופ. היא ה...‬
‫היא הייתה ה...‬
‫היא הייתה אמורה להוציא אותי.‬
‫ואז קרה מה שקרה עם תאנוס‬
‫ונתקעתי בפנים.‬
‫מצטערת, אלה בטח היו‬ ‫חמש שנים ארוכות מאוד.‬
‫כן, אבל זה העניין.‬
‫הן לא היו.‬
‫בשבילי עברו חמש שעות.‬
‫הכללים של ממלכת הקוונטים שונים מפה.‬
‫הכול בלתי צפוי.‬
‫זה הכריך של מישהו?‬
‫אני גווע.‬
‫סקוט.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אז...‬
‫אני אומר ש...‬
‫הזמן פועל אחרת בממלכת הקוונטים.‬
‫הבעיה היחידה כרגע‬ ‫היא שאין לנו דרך לנווט בו.‬
‫אבל מה אם תהיה לנו?‬
‫זה לא יוצא לי מהראש.‬ ‫מה אם נוכל לשלוט בכאוס‬
‫ולנווט בו?‬
‫מה אם תהיה דרך‬
‫להיכנס לממלכת הקוונטים‬ ‫בנקודה מסוימת בזמן,‬
‫אבל לצאת מממלכת הקוונטים‬ ‫בנקודה אחרת בזמן?‬
‫למשל...‬
‫למשל לפני תאנוס.‬ ‫-רגע.‬
‫אתה מדבר על מכונת זמן?‬
‫לא. לא, ברור שלא.‬ ‫לא, לא מכונת זמן.‬
‫זה יותר כמו...‬
‫כן. כמו מכונת זמן.‬
‫אני יודע, זה מטורף. זה מטורף.‬
‫אבל זה לא יוצא לי מהראש.‬ ‫חייבת להיות...‬
‫איזושהי דרך...‬
‫זה מטורף.‬ ‫-סקוט.‬
‫אני מקבלת מיילים מדביבון,‬
‫אז שום דבר לא נשמע מטורף יותר.‬
‫אז עם מי נדבר על זה?‬
‫אוכל!‬
‫מגונה.‬
‫מורגן ה' סטארק, ארוחת צהריים?‬
‫תגדיר "ארוחת צהריים" או שתושמד.‬ ‫-טוב.‬
‫אל תחבשי את זה, טוב?‬
‫זה חלק ממתנה מיוחדת ליום הנישואים‬ ‫שאני מכין לאימא.‬
‫זהו זה. את חושבת על ארוחת צהריים?‬
‫אתן לך חופן צרצרים על מצע חסה.‬
‫לא.‬ ‫-זה מה שאת רוצה.‬
‫איך מצאת את זה?‬
‫במוסך.‬ ‫-באמת?‬
‫חיפשת את זה?‬ ‫-לא.‬
‫אבל מצאתי את זה.‬
‫את אוהבת להיכנס למוסך, מה?‬
‫גם אבא.‬
‫זה בסדר.‬ ‫אימא לא לובשת שום דבר שאני קונה לה.‬
‫אז אני...‬
‫לא. אנחנו יודעים איך זה נשמע.‬
‫טוני, אחרי כל מה שראית,‬ ‫משהו באמת בלתי אפשרי?‬
‫תנודות קוונטיות‬ ‫מתעסקות בסולם פלאנק,‬
‫מה שמפעיל את פרפוזיציית דויטש.‬ ‫נוכל להסכים על זה?‬
‫תודה.‬
‫במונחים פשוטים זה אומר‬ ‫שאתה לא חוזר הביתה.‬
‫אני חזרתי.‬ ‫-לא.‬
‫שרדת במקרה.‬
‫זה סיכוי קוסמי קלוש של מיליארד לאחת.‬
‫ועכשיו אתה רוצה לעשות...‬ ‫איך אתה קורא לזה?‬
‫שוד זמן?‬
‫כן, שוד זמן. ברור.‬ ‫למה לא חשבנו על זה קודם?‬
‫כי זה מגוחך. כי אלה חלומות באספמיה.‬
‫האבנים בעבר.‬ ‫אפשר לחזור ולקחת אותן.‬
‫אפשר לנקוש באצבעות,‬ ‫להחזיר את כולם.‬
‫או לדפוק את המצב עוד יותר, נכון?‬
‫אני לא מאמין שנעשה את זה.‬
‫חייב להגיד, לפעמים אני מתגעגע‬ ‫לאופטימיות המסחררת הזאת.‬
‫אבל ציפיות גבוהות לא יעזרו‬
‫אם אין דרך הגיונית וממשית‬ ‫שבה אבצע את שוד הזמן הזה בבטחה.‬
‫אני מאמין שהתוצאה הסבירה ביותר‬ ‫היא החיסול של כולנו.‬
‫לא אם נציית בקפדנות‬ ‫לכללי המסע בזמן.‬
‫בסדר? זאת אומרת‬ ‫שלא מדברים עם עצמנו של העבר,‬
‫לא מהמרים על תחרויות ספורט.‬
‫אעצור אותך בשלב הזה, סקוט.‬
‫אתה באמת אומר לי‬ ‫שהתכנית שלך להצלת היקום‬
‫מבוססת על "בחזרה לעתיד"?‬
‫כן?‬ ‫-לא.‬
‫יופי. הדאגת אותי.‬ ‫כי זה היה קשקוש.‬
‫ככה לא עובדת פיזיקת הקוונטים.‬
‫טוני.‬
‫חייבים לנקוט עמדה.‬
‫נקטנו עמדה. אבל הנה אנחנו כאן.‬
‫אני יודע שאתה מסכן המון.‬
‫יש לך אישה, בת.‬
‫אבל אני איבדתי אדם שחשוב לי מאוד.‬
‫הרבה אנשים איבדו.‬
‫ועכשיו יש לנו סיכוי להחזיר אותה,‬
‫להחזיר את כולם,‬ ‫ואתה אומר שאתה לא מוכן אפילו...‬
‫נכון, סקוט. אני לא מוכן אפילו.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אימא אמרה לי לבוא להציל אותך.‬
‫כל הכבוד. ניצלתי.‬
‫הלוואי שהייתם באים לבקש ממני משהו אחר.‬ ‫כל דבר אחר.‬
‫אני באמת שמח לראות אתכם, פשוט...‬
‫תראו, השולחן ערוך לשישה.‬ ‫-טוני.‬
‫הבנתי.‬
‫ואני שמח בשבילך, באמת.‬
‫אבל זאת הזדמנות שנייה.‬
‫ההזדמנות השנייה שלי כאן, קפ.‬
‫לא יכול להסתכן.‬
‫אם לא תדברו על עבודה,‬ ‫תוכלו להישאר לצהריים.‬
‫הוא פוחד.‬
‫הוא לא טועה.‬
‫כן, אבל מה נעשה?‬
‫צריך אותו. מה, נעצור?‬
‫לא, אני רוצה לעשות את זה נכון.‬
‫נצטרך מוח ממש גדול.‬
‫יותר משלו?‬
‫נו, אני מרגיש שאני היחיד פה שאוכל.‬ ‫תטעם מזה.‬
‫תאכל חביתה.‬
‫אני כל כך מבולבל.‬
‫זו תקופה מבלבלת.‬
‫כן, לא. זאת לא הכוונה שלי.‬
‫לא, אני מבין. אני צוחק!‬
‫אני יודע, זה מטורף.‬
‫אני לובש חולצות עכשיו.‬
‫כן. מה? איך? למה?‬
‫לפני חמש שנים כיסחו לנו את הצורה.‬
‫אבל זה היה גרוע יותר מבחינתי‬
‫כי הפסדתי פעמיים.‬
‫קודם האלק הפסיד, אחר כך באנר הפסיד‬
‫ואז כולנו הפסדנו.‬
‫איש לא האשים אותך, ברוס.‬
‫אני האשמתי.‬
‫במשך שנים התייחסתי להאלק‬ ‫כאילו הוא סוג של מחלה,‬
‫משהו שצריך להיפטר ממנו.‬
‫אבל אז התחלתי לראות בו את התרופה.‬
‫שנה וחצי במעבדת הגאמה.‬
‫חיברתי בין המוח לכוח,‬
‫ועכשיו תסתכל עליי.‬
‫הטוב משני העולמות.‬
‫סלח לי, מר האלק?‬ ‫-כן.‬
‫נוכל להצטלם?‬
‫100 אחוז, קטנה.‬
‫קדימה, בואו.‬ ‫אתה יכול?‬
‫כן, כן.‬ ‫-תודה.‬
‫תגידו "גרין".‬
‫גרין.‬ ‫-גרין.‬
‫צילמת?‬
‫זה טוב.‬
‫רוצים תמונה איתי?‬ ‫אני אנטמן.‬
‫מעריצים של האלק.‬ ‫לא מכירים את אנטמן.‬
‫אף אחד לא מכיר.‬
‫לא, הוא רוצה תמונה איתו.‬ ‫-לא רוצה תמונה.‬
‫זר זה סכנה.‬
‫כן, הוא אפילו אומר שלא.‬
‫הבנתי. גם אני לא רוצה.‬ ‫-אבל בחייך. הילד...‬
‫אני לא רוצה תמונה איתם.‬
‫הוא ירגיש רע.‬ ‫-מצטער.‬
‫הם ישמחו לעשות את זה.‬ ‫הם אמרו שהם יעשו את זה.‬
‫לא רוצה.‬ ‫-אפשר.‬
‫לא, אתה מרגיש רע.‬ ‫-קח כבר את הטלפון.‬
‫טוב.‬
‫תודה, מר האלק.‬ ‫-לא, זה היה נהדר, ילדים. תודה רבה.‬
‫האלק סיים!‬
‫ברוס.‬
‫דאב.‬
‫ברוס.‬ ‫-תקשיבו לאימא שלכם.‬
‫היא יודעת הכי טוב.‬
‫לגבי מה שאמרת.‬
‫כן.‬
‫התיקון עם המסע בזמן?‬
‫חבר'ה, זה מחוץ לתחום המומחיות שלי.‬
‫הצלחת לעשות את זה.‬
‫אני זוכרת תקופה‬ ‫שבה גם זה נראה די בלתי אפשרי.‬
‫יש לי קצת השראה.‬ ‫אני רוצה לבדוק אם זה נכון.‬
‫אז אני רוצה לעשות הדמיה אחרונה‬ ‫לפני שנארוז ונסיים להערב.‬
‫הפעם בצורת טבעת מוביוס,‬ ‫הפוכה, בבקשה.‬
‫מעבדת.‬
‫בסדר, תני לי את הערך העצמי‬ ‫של החלקיק ההוא,‬
‫בהתחשב בפירוק הספקטרלי.‬
‫זה ייקח שנייה.‬ ‫-רק רגע.‬
‫ואל תדאגי אם זה לא מסתדר.‬ ‫אני רק...‬
‫מודל נוצר.‬
‫מודל הצליח‬
‫חרא!‬
‫למה את ערה, גברת קטנה?‬
‫חרא.‬ ‫-לא. אנחנו לא אומרים את זה.‬
‫רק אימא אומרת את המילה הזאת.‬
‫היא המציאה אותה.‬ ‫היא שייכת לה.‬
‫למה אתה ער?‬
‫כי אני עושה פה חרא חשוב!‬
‫מה את חושבת?‬
‫לא, חשבתי על משהו.‬ ‫חשבתי על משהו.‬
‫זה ארטיקים ממיץ?‬
‫בטח.‬
‫זאת סחיטה. זאת מילה.‬
‫איזה סוג את רוצה?‬
‫מוחות גדולים חושבים דומה.‬
‫ארטיקים ממיץ, בדיוק...‬
‫מה שחשבתי עליו.‬
‫סיימת? כן?‬
‫עכשיו סיימת.‬
‫הנה. ננגב.‬
‫יופי. הפרצוף הזה הולך לשם.‬
‫תספר לי סיפור.‬
‫סיפור.‬
‫היה הייתה פעם מגונה‬ ‫שהלכה לישון. הסוף.‬
‫זה היה סיפור נוראי.‬
‫בחייך, זה הסיפור האהוב עלייך.‬
‫אוהב אותך טונות.‬
‫אני אוהבת אותך 3,000.‬
‫וואו.‬
‫3,000. זה מטורף.‬
‫לכי לישון או שאמכור את הצעצועים שלך.‬
‫לילה טוב.‬
‫לא שזאת תחרות,‬
‫אבל היא אוהבת אותי 3,000.‬
‫באמת?‬
‫את היית איפשהו בטווח הנמוך‬ ‫בין 6 ל-900.‬
‫מה את קוראת?‬
‫סתם ספר על יצירת קומפוסט.‬
‫מה חדש ביצירת קומפוסט?‬
‫מדע מעניין...‬ ‫-מצאתי פתרון.‬
‫דרך אגב.‬
‫ורק כדי שנדבר על אותו הדבר...‬
‫מסע בזמן.‬
‫מה?‬
‫וואו.‬
‫זה מדהים...‬
‫ומפחיד.‬
‫נכון.‬
‫היה לנו המון מזל.‬
‫כן.‬
‫אני יודע.‬
‫להרבה אנשים לא היה.‬
‫לא. ואני לא יכול לעזור לכולם.‬
‫נראה שאתה יכול.‬
‫לא אם אפסיק.‬
‫אני יכול לרדת מזה עכשיו ולהפסיק.‬
‫טוני...‬
‫הניסיון לגרום לך להפסיק‬
‫היה אחד הכישלונות הבודדים שלי בחיים.‬
‫יש לי תחושה שאני צריך לשים את זה...‬
‫בכספת ולזרוק את זה לקרקעית האגם‬
‫וללכת לישון.‬
‫אבל תוכל לנוח?‬
‫טוב, מתחילים.‬ ‫בדיקת מסע בזמן מספר אחת.‬
‫סקוט, תתניע...‬
‫את הוואן הזה.‬
‫המפסקים מוכנים.‬
‫הגנרטורים לגיבוי במצב המתנה.‬
‫יופי, כי אם נפיל את החשמל,‬ ‫אני לא רוצה לאבד את קטנטני בשנות ה-50.‬
‫סליחה?‬
‫הוא צוחק.‬
‫אתה לא יכול להגיד דברים כאלה.‬
‫זאת הייתה בדיחה גרועה.‬
‫צחקת, נכון?‬
‫אין לי מושג.‬ ‫מדובר פה במסע בזמן.‬
‫הכול בדיחה או ששום דבר לא בדיחה.‬
‫אנחנו מוכנים!‬
‫תחבוש את הקסדה.‬
‫סקוט, אני אחזיר אותך שבוע אחורה,‬
‫אתן לך להסתובב שעה‬ ‫ואז אחזיר אותך בעוד 10 שניות.‬
‫הגיוני?‬
‫בכלל לא מבלבל.‬
‫בהצלחה, סקוט. קטן עליך.‬
‫אתה צודק. נכון, קפטן אמריקה.‬
‫בשלוש...‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫חבר'ה?‬
‫זה לא נראה בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-מי זה?‬
‫רגע.‬ ‫-זה סקוט?‬
‫כן, זה סקוט.‬
‫מה קורה, ברוס?‬ ‫-הגב שלי!‬
‫מה זה?‬ ‫-רק שנייה.‬
‫אפשר קצת מרחב פה?‬ ‫-כן, כן ,כן.‬
‫אתה יכול להחזיר אותו?‬ ‫-אני עובד על זה.‬
‫זה תינוק.‬
‫זה סקוט.‬ ‫-כתינוק.‬
‫הוא יגדל.‬ ‫-תחזיר את סקוט.‬
‫כשאגיד לנתק את החשמל, תנתקי.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫ו... לנתק!‬
‫מישהו השתין במכנסיים שלי.‬
‫תודה לאל.‬
‫אבל אני לא יודע אם זה אני כתינוק‬ ‫או אני כמבוגר.‬
‫או פשוט אני אני.‬
‫מסע בזמן!‬
‫מה?‬
‫אני רואה בזה ניצחון מוחלט.‬
‫למה אתה נראה עצוב?‬
‫תן לי לנחש, הוא הפך לתינוק.‬
‫בין היתר, כן.‬ ‫מה אתה עושה פה?‬
‫זה פרדוקס אי-פי-אר.‬
‫במקום להחזיר את לאנג בזמן,‬
‫אולי החזרת את הזמן אצל לאנג.‬
‫זה בעייתי, מסוכן.‬ ‫מישהו היה יכול להזהיר אותך.‬
‫הזהרת.‬
‫הזהרתי?‬
‫תודה לאל שאני פה.‬
‫בכל אופן, פתרתי את זה.‬
‫ג'י-פי-אס זמן-חלל מתפקד לחלוטין.‬
‫אני רק רוצה שלום.‬
‫מתברר שהטינה מכרסמת בך,‬ ‫ואני שונא את זה.‬
‫גם אני.‬
‫יש סיכוי שנשיג את האבנים,‬ ‫אבל אציין את סדר העדיפויות שלי.‬
‫להחזיר את מה שאיבדנו,‬ ‫אני מקווה, כן.‬
‫להשאיר את מה שמצאתי,‬ ‫אני חייב, בכל מחיר.‬
‫ואולי לא למות תוך כדי ניסיון.‬
‫זה יהיה נחמד.‬
‫נשמע שעשינו עסק.‬
‫טוני, אני לא יודע.‬
‫למה?‬
‫הוא הכין את זה בשבילך.‬
‫חוץ מזה, אני חייב להוציא את זה מהמוסך‬ ‫לפני שמורגן תחליק על זה בשלג.‬
‫תודה, טוני.‬
‫תוכל לא לדבר על זה?‬
‫לא הבאתי כזה לכל הצוות.‬
‫אנחנו קוראים לכל הצוות, כן?‬
‫אנחנו עובדים על זה כרגע.‬
‫היי, בן אדמי.‬
‫איפה הירוק המגודל?‬
‫במטבח, נראה לי.‬
‫זה אדיר.‬
‫רודי, זהירות בכניסה מחדש.‬
‫יש אידיוט באזור הנחיתה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מה קורה, אדם בגודל רגיל?‬
‫ברוכים הבאים לאסגארד החדשה‬ ‫נא לנסוע לאט‬
‫סוג של הרעת תנאים לעומת ארמונות הזהב‬ ‫ופטישי הקסם וכל אלה.‬
‫היי, קצת חמלה, חבר.‬
‫קודם הם איבדו את אסגארד,‬ ‫אחר כך חצי מהאוכלוסייה.‬
‫הם בטח שמחים שיש להם בית.‬
‫חבל שבאת.‬
‫ולקיריה!‬
‫תענוג לראות אותך, כועסת!‬
‫מצאת חן בעיניי יותר‬ ‫באחת הצורות האחרות.‬
‫זה רוקט.‬ ‫-מה נשמע?‬
‫הוא לא ידבר איתך.‬
‫זה כל כך גרוע, מה?‬
‫אנחנו רואים אותו רק פעם בחודש,‬ ‫באיסוף "אספקה".‬
‫שיכר אסגארדי‬ ‫בירה סטאוט‬
‫זה כל כך גרוע.‬
‫כן.‬
‫מה לעז...‬
‫משהו מת פה!‬
‫הלו? ת'ור!‬
‫באת בגלל הכבלים?‬
‫הסינמקס הפסיק לעבוד לפני שבועיים‬
‫וערוצי הספורט משובשים וכאלה.‬
‫ת'ור?‬
‫חבר'ה! אוי, אלוהים!‬
‫אוי, אלוהים, כל כך טוב לראות אתכם!‬
‫בוא הנה, פרחח קטן ונעים.‬
‫כן, לא, אני בסדר.‬
‫אין צורך.‬
‫האלק, מכיר את החברים שלי מיק וקורג, נכון?‬
‫היי, בחורים!‬ ‫-היי, חבר'ה.‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫הבירה בדלי.‬ ‫תרגישו חופשי להתחבר לרשת האלחוטית.‬
‫אין סיסמה, מן הסתם.‬
‫ת'ור, הוא חזר.‬
‫הילד בטלוויזיה קרא לי שמוק שוב.‬
‫נובמאסטר.‬
‫כן, נובמאסטר69 קרא לי שמוק.‬
‫נמאס לי מזה.‬
‫נובמאסטר, היי, זה שוב ת'ור,‬ ‫אתה יודע, אל הרעם.‬
‫תקשיב, אם לא תתנתק מהמשחק מיד,‬
‫אני אעוף לבית שלך,‬ ‫ארד למרתף שאתה מתחבא בו,‬
‫אתלוש לך את הידיים‬ ‫ואדחוף לך אותן לתחת!‬
‫נכון, כן!‬ ‫לך תבכה לאבא שלך, נחש קטן.‬
‫תודה, ת'ור.‬
‫תגיד אם יטריד אותך שוב.‬
‫תודה רבה. אני אגיד.‬
‫בא לכם לשתות? מה שותים?‬
‫יש לי בירה, טקילה, כל מיני דברים.‬
‫גבר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, בסדר גמור. למה?‬
‫למה, אני לא נראה בסדר?‬
‫אתה נראה כמו גלידה שנמסה.‬
‫אז מה קורה? באתם לבלות או מה?‬
‫אנחנו צריכים את עזרתך.‬
‫אולי יש סיכוי שנוכל לתקן הכול.‬
‫מה, את הכבלים?‬
‫כי זה משגע אותי כבר שבועות.‬
‫את תאנוס.‬
‫אל תגיד את השם הזה.‬
‫כן, לא אומרים פה את השם הזה.‬
‫בבקשה תוריד ממני את היד.‬
‫אני יודע שהבחור ההוא...‬
‫אולי מפחיד אותך.‬
‫למה שאני...‬
‫למה שאפחד מהבחור ההוא?‬
‫אני זה שהרג אותו, זוכר?‬
‫עוד מישהו פה הרג אותו?‬
‫לא.‬
‫כפי שחשבתי.‬
‫קורג, אולי תספר לכולם‬ ‫מי ערף לתאנוס את הראש הגדול שלו?‬
‫"סטורמברייקר"?‬
‫ומי הניף את "סטורמברייקר"?‬
‫הבנתי. אתה במצב קשה, טוב?‬
‫הייתי במצב הזה בעצמי.‬
‫ואתה רוצה לדעת מי עזר לי לצאת מזה?‬
‫נטשה?‬
‫אתה.‬
‫אתה עזרת לי.‬
‫אז אולי תשאל...‬
‫את בני אסגארד שם למטה‬
‫כמה העזרה שלי שווה?‬
‫אלה שנשארו, בכל אופן.‬
‫אני חושב שאפשר להחזיר אותם.‬
‫תפסיק.‬
‫תפסיק, טוב?‬
‫אני יודע שאתה חושב‬ ‫שאני מתבוסס פה ברחמים עצמיים‬
‫ומחכה להצלה ולחילוץ,‬
‫אבל אני בסדר.‬ ‫אנחנו בסדר, לא?‬
‫טוב לנו כאן, אחי.‬
‫אז לא משנה מה אתה מציע,‬ ‫אנחנו לא בעניין.‬
‫לא אכפת לנו. לא מעניין.‬
‫להתראות.‬
‫אנחנו צריכים אותך, חבר.‬
‫יש בירה בספינה.‬
‫איזה סוג?‬
‫טוקיו‬
‫זה הוא! הוא רודף אחרי אקיהיקו!‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫לא עשינו לך שום דבר!‬
‫אתם שרדתם.‬
‫חצי מהעולם לא שרד.‬
‫הם קיבלו את תאנוס.‬
‫אתם מקבלים אותי...‬
‫לא תפגעו יותר באנשים.‬
‫אנחנו פוגעים באנשים?‬
‫יצאת מדעתך!‬
‫רגע! תעזור לי!‬
‫אתן לך הכול!‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫את מה שאני רוצה אתה לא יכול לתת לי.‬
‫את לא אמורה להיות פה.‬
‫גם אתה לא.‬
‫יש לי עבודה לעשות.‬
‫ככה אתה קורא לזה?‬
‫הרג האנשים האלה‬ ‫לא יחזיר את משפחתך.‬
‫מצאנו משהו.‬
‫סיכוי, אולי.‬
‫לא.‬
‫לא מה?‬
‫אל תיתני לי תקווה.‬
‫צר לי שלא יכולתי לתת לך אותה קודם.‬
‫אתה נסחף שמאלה.‬
‫צד אחד, לבובסקי.‬
‫ראצ'ט, מה העניינים?‬
‫השם הוא רוקט.‬
‫תרגיע. אתה גאון רק בכדור הארץ, חבר.‬
‫חליפת מסע בזמן, לא רע.‬
‫היי! זהירות!‬
‫אני ממש נזהר.‬
‫לא, אתה ממש כמו האלק.‬
‫אני נזהר.‬
‫אלה חלקיקי פים, בסדר?‬
‫ומאז שהאנק פים הפסיק להתקיים, זה הכול.‬
‫זה מה שיש.‬ ‫לא מייצרים יותר.‬
‫סקוט, תירגע.‬ ‫-מצטער.‬
‫יש לנו מספיק להלוך-חזור לכל אחד.‬ ‫זה הכול.‬
‫אין תיקונים.‬
‫ועוד שני ניסיונות.‬
‫ניסיון אחד.‬
‫בסדר. אני לא מוכן לזה.‬
‫אני בעניין.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫קלינט, אתה תרגיש קצת מבולבל‬ ‫בגלל השינוי בזמנים.‬
‫אל תדאג.‬ ‫-רק שנייה. יש לי שאלה.‬
‫אם אנחנו יכולים לעשות את זה,‬
‫לחזור בזמן,‬ ‫למה שלא נמצא את תאנוס התינוק?‬
‫ו...‬
‫קודם כול, זה נורא.‬ ‫-זה תאנוס.‬
‫ושנית, זמן לא עובד ככה.‬
‫שינוי העבר לא משנה את העתיד.‬
‫נחזור, נשיג את האבנים לפני תאנוס,‬
‫לתאנוס לא יהיו אבנים. הבעיה נפתרה.‬
‫בינגו.‬ ‫-זה לא עובד ככה.‬
‫זה מה שאני שמעתי.‬ ‫-אבל מי אמר לך?‬
‫"מסע בין כוכבים",‬ ‫"שליחות קטלנית", "טיימקופ"...‬
‫"פעם אחר פעם".‬ ‫-"זינוק לאתמול".‬
‫"קמט בזמן", "היכן שהוא בזמן".‬ ‫-"ג'קוזי מכונת הזמן".‬
‫"ג'קוזי מכונת הזמן",‬ ‫"ההרפתקה המצוינת של ביל וטד".‬
‫בעיקרון כל סרט שעוסק במסע בזמן.‬
‫"מת לחיות".‬ ‫לא, לא זה.‬
‫זה ידוע.‬
‫לא יודע למה מאמינים בזה,‬ ‫אבל זה לא נכון.‬
‫תחשוב על זה.‬ ‫אם אתה נוסע לעבר,‬
‫העבר הזה נהיה העתיד שלך‬
‫וההווה שלך לשעבר נהיה העבר,‬
‫שהעתיד החדש שלך‬ ‫לא יכול לשנות עכשיו.‬
‫בדיוק.‬
‫אז "בחזרה לעתיד" זה חתיכת קשקוש?‬
‫בסדר, קלינט.‬
‫אנחנו מתחילים בעוד שלוש, שתיים,‬
‫אחת.‬
‫מטרה קוונטית‬
‫קופר?‬
‫איפה האוזניות שלי?‬
‫לילה?‬
‫הן לא היו אצלי.‬ ‫-לילה.‬
‫כן, הן היו אצלך אתמול!‬
‫לילה! לילה!‬
‫כן, אבא?‬
‫אבא?‬
‫לילה!‬
‫היי. היי, תסתכל עליי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. כן.‬
‫זה הצליח.‬
‫שוד זמן‬ ‫מפגש סיעור מוחות‬
‫הטסרקט‬ ‫אבן המרחב‬
‫טוב, אז ה"איך" עובד.‬
‫עכשיו צריך לחשוב על ה"מתי"‬ ‫ועל ה"איפה".‬
‫כמעט כל אחד בחדר הזה נתקל‬
‫באחת משש אבני הנצח לפחות.‬
‫או שתחליפו את המילה "נתקל"‬
‫ב"כמעט נהרג"‬ ‫בגלל אחת משש אבני הנצח.‬
‫לי זה לא קרה.‬
‫אבל אני לא יודע על מה אתם מדברים.‬
‫בכל אופן, יש לנו מספיק חלקיקי פים‬ ‫למסע הלוך-חזור אחד לכל אחד,‬
‫והאבנים האלה היו‬ ‫בהרבה מקומות שונים במהלך ההיסטוריה.‬
‫ההיסטוריה שלנו.‬
‫אז אין הרבה מקומות נוחים‬ ‫לקפוץ לבקר בהם, כן?‬
‫משמע שצריך לבחור את היעדים.‬
‫נכון.‬
‫אז בואו נתחיל באית'ר.‬
‫ת'ור, מה אתה יודע?‬
‫הוא ישן?‬
‫לא, לא. אני די בטוח שהוא מת.‬
‫מטרה‬ ‫אבן המציאות‬
‫איפה להתחיל?‬
‫האית'ר, קודם כול, היא לא אבן.‬
‫מישהו קרא לה אבן קודם.‬
‫זה יותר סוג של רפש זועם,‬
‫אז מישהו צריך לתקן את זה‬ ‫ולהפסיק להגיד את זה.‬
‫אבל הנה סיפור מעניין על האית'ר.‬
‫סבא שלי, לפני הרבה שנים,‬
‫נאלץ להחביא את האבן‬ ‫מהאלפים האפלים.‬
‫יצורים מפחידים.‬
‫אז ג'יין, האמת...‬
‫הנה היא.‬
‫כן, ג'יין הייתה בת זוג שלי פעם.‬
‫היא הכניסה את היד לתוך סלע פעם,‬
‫ואז האית'ר תקעה את עצמה בתוכה‬
‫והיא נהייתה ממש חולה,‬
‫אז הייתי צריך לקחת אותה לאסגארד,‬ ‫משם באתי,‬
‫והיינו צריכים לנסות לרפא אותה.‬
‫יצאנו באותה תקופה,‬
‫ויצא לי להכיר אותה לאימא שלי,‬
‫שמתה ו...‬
‫ג'יין ואני כבר לא יוצאים, אז...‬
‫כן, אבל דברים כאלה קורים.‬
‫שום דבר לא נמשך לנצח.‬ ‫הדבר היחיד ש...‬
‫אולי תשב?‬ ‫-עוד לא סיימתי.‬
‫הדבר היחיד שקבוע בחיים‬ ‫הוא הארעיות.‬
‫מעולה. חביתה? ארוחת בוקר?‬
‫לא. אני רוצה בלאדי מרי.‬
‫קוויל אמר שהוא גנב‬ ‫את אבן הכוח ממוראג.‬
‫מטרה‬ ‫אבן הכוח‬
‫זה מישהו?‬ ‫-לא, מוראג זה כוכב לכת.‬
‫קוויל היה מישהו.‬
‫כוכב לכת? בחלל החיצון?‬
‫תראו. זה כמו כלבלב קטן, הוא שמח.‬
‫אתה רוצה לטוס לחלל?‬ ‫אתה רוצה לטוס לחלל, כלבלב?‬
‫אני אקח אותך לחלל.‬
‫מטרה‬ ‫אבן הנשמה‬
‫תאנוס מצא את אבן הנשמה בוורמיר.‬
‫מה זה וורמיר?‬
‫ממלכה של מוות‬
‫במרכז הקיום השמימי.‬
‫שם... תאנוס רצח את אחותי.‬
‫לא אני.‬
‫מטרה‬ ‫אבן הזמן‬
‫הבחור של אבן הזמן.‬ ‫-ד"ר סטריינג'.‬
‫כן, איזה רופא הוא היה?‬
‫שילוב של אף-אוזן-גרון ושפן מהכובע.‬
‫אבל היה לו בית יפה בווילג'.‬
‫כן, ברחוב סליבן?‬
‫רחוב בליקר.‬
‫רגע, הוא גר בניו יורק?‬
‫לא, הוא גר בטורונטו.‬ ‫-כן, בבליקר פינת סליבן.‬
‫הקשבת למשהו?‬ ‫-חבר'ה.‬
‫אם תבחרו את השנה הנכונה,‬ ‫יש שלוש אבנים בניו יורק.‬
‫אין מצב.‬
‫שוד הזמן‬ ‫מוראג/וורמיר - אסגארד - ניו יורק‬
‫בסדר. יש לנו תכנית.‬
‫שש אבנים, שלושה צוותים, הזדמנות אחת.‬
‫לפני חמש שנים הפסדנו.‬
‫כולנו.‬
‫איבדנו חברים.‬
‫איבדנו בני משפחה.‬
‫איבדנו חלק מעצמנו.‬
‫היום יש לנו הזדמנות להחזיר הכול.‬
‫אתם מכירים את הצוותים.‬ ‫אתם מכירים את המשימות.‬
‫תשיגו את האבנים. תחזירו אותן.‬
‫כל אחד הלוך-חזור.‬
‫אין טעויות,‬
‫אין תיקונים.‬
‫רובנו הולכים למקומות שאנחנו מכירים.‬
‫זה לא אומר שנדע למה לצפות.‬
‫תהיו זהירים.‬
‫תשמרו זה על זה.‬
‫זה קרב חיינו...‬
‫ואנחנו ננצח.‬
‫בכל מחיר.‬
‫בהצלחה.‬
‫הוא די טוב בזה.‬
‫נכון?‬ ‫-בסדר.‬
‫שמעתם אותו.‬ ‫תלחץ על הכפתורים, ירקרק.‬
‫מכשירי איתור פועלים.‬
‫אתה מבטיח שתחזיר את זה שלם, נכון?‬
‫כן, כן, כן.‬
‫טוב, אשתדל.‬
‫יחסית להבטחות זה היה די עלוב.‬
‫נתראה בעוד דקה.‬
‫ניו יורק‬ ‫2012‬
‫בסדר, לכולנו יש מטלות.‬
‫שתי אבנים בצפון העיר, אחת במרכז.‬
‫פרופיל נמוך.‬ ‫לשים לב לשעון.‬
‫אולי תרסק כמה דברים על הדרך.‬
‫אני חושב שזה מיותר, אבל שיהיה.‬
‫הייתי נזהרת כשאני הולכת לשם.‬ ‫בדיוק עשינו וקס לרצפות.‬
‫כן, אני מחפש את ד"ר סטריינג'.‬
‫הקדמת בחמש שנים בערך.‬
‫סטיבן סטריינג' מנתח כרגע‬ ‫במרחק 20 רחובות לכיוון ההוא.‬
‫מה אתה רוצה ממנו?‬
‫את זה, האמת.‬
‫לצערי, לא.‬
‫מצטער, אבל לא ביקשתי.‬
‫אתה לא רוצה לעשות את זה.‬
‫נכון, אני לא,‬ ‫אבל אני צריך את האבן‬
‫ואין לי זמן להתווכח.‬
‫בוא נתחיל מחדש, בסדר?‬
‫אסגארד‬ ‫2013‬
‫בשבילך, ליידי ג'יין.‬
‫יש לך משהו עם מכנסיים?‬
‫מכנסיים?‬
‫לא משנה. אלה יהיו בסדר. תודה.‬
‫כן, גברתי.‬ ‫-הנה ג'יין.‬
‫בסדר.‬
‫זה מה שיקרה, שמנמן.‬
‫אתה תקסים אותה‬ ‫ואני אדקור אותה בתחת עם זה‬
‫ואקח את אבן המציאות‬ ‫ואתחפף מפה צ'יק צ'ק.‬
‫אני תכף חוזר, טוב?‬ ‫מרתף היינות פה למטה.‬
‫לאבא שלי הייתה חבית ענקית‬ ‫של שיכר אקוני.‬
‫אולי בחדר שטיפת הכלים‬ ‫יש כוסות לדרך.‬
‫היי. היי!‬ ‫אתה לא שיכור מספיק?‬
‫את יכולה לשלוח ללוקי מרק.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫ולבקש מהספרניות שלנו‬ ‫לשלוף כמה כרכי אסטרונומיה.‬
‫מי הבחורה המגונדרת?‬
‫אימא שלי.‬
‫היא תמות היום.‬
‫זה היום?‬
‫אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫אני לא אמור להיות פה. חבל שבאתי.‬
‫זה רעיון גרוע!‬
‫בוא הנה.‬ ‫-לא, לא, לא.‬
‫נראה לי שיש לי התקף חרדה.‬
‫בוא הנה. לפה.‬ ‫-אני לא אמור להיות פה. זה רע.‬
‫אתה חושב שרק אתה איבדת אנשים?‬
‫מה אתה חושב שאנחנו עושים פה?‬
‫איבדתי את המשפחה היחידה שהייתה לי.‬
‫קוויל, גרוט, דראקס,‬ ‫הבחורה עם האנטנה...‬
‫כולם מתים.‬
‫אני מבין שאתה מתגעגע לאימא שלך,‬
‫אבל היא מתה.‬
‫באמת מתה.‬
‫ויש המון אנשים שרק סוג של מתו,‬
‫ואתה יכול לעזור להם.‬
‫אז מוגזם לבקש שתנקה‬ ‫את הפירורים מהזקן,‬
‫תתחנף ליפיופה‬
‫וכשהיא לא תסתכל תפלח את אבן הנצח‬
‫ותעזור לי להחזיר את המשפחה שלי?‬
‫טוב.‬
‫אתה בוכה?‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫אני מרגיש שאני מתחרפן.‬
‫תתאפס על עצמך!‬
‫אתה יכול לעשות את זה.‬
‫בסדר?‬
‫כן, אני יכול.‬
‫יופי.‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫בסדר, שובר לבבות, היא לבד.‬ ‫זאת ההזדמנות שלנו.‬
‫ת'ור? ת'ור!‬
‫מוראג‬ ‫2014‬
‫בסדר, תנחיתי אותה, כחולה.‬
‫בדיוק על הקו. זהו זה.‬ ‫למטה, למטה.‬
‫היי, נוכל להזדרז?‬
‫חבר'ה, צ'יק צ'ק. קדימה.‬ ‫הזמן מוגבל.‬
‫כל זה ממש עוזר.‬
‫שמור על עצמך, טוב?‬ ‫-כן.‬
‫להביא את האבן ולחזור.‬ ‫בלי שטויות.‬
‫היי.‬ ‫-זה קטן עלינו.‬
‫בוא נעשה את זה.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫נתראה כשתחזרו.‬
‫תשמרו זה על זה.‬
‫כן.‬
‫הקואורדינטות של וורמיר הוזנו.‬
‫הם צריכים רק לא ליפול החוצה.‬
‫אנחנו רחוקים מבודפשט.‬
‫טוב, אז...‬
‫פשוט נחכה שקוויל הזה יגיע,‬
‫והוא יוביל אותנו לאבן הכוח, נכון?‬
‫בוא נתפוס מחסה.‬
‫אנחנו לא היחידים ב-2014‬ ‫שמחפשים את האבנים.‬
‫רגע, על מה את מדברת?‬
‫מי עוד מחפש את האבנים?‬
‫אבא שלי,‬
‫אחותי‬
‫ואני.‬
‫ואת?‬
‫איפה את כרגע?‬
‫על לא דבר.‬
‫לא ביקשתי את העזרה שלך.‬
‫אבל את תמיד צריכה אותה.‬
‫קומי. אבא רוצה שנחזור לחללית.‬
‫למה?‬
‫הוא מצא אבן נצח.‬
‫איפה?‬
‫בכוכב לכת בשם מוראג.‬
‫התכנית של אבא סוף סוף יוצאת לדרך.‬
‫אבן אחת היא לא שש, נבולה.‬
‫זאת התחלה.‬
‫אם הוא ישיג את כולן...‬
‫רונאן איתר את אבן הכוח.‬ ‫אני שולח אותך לחללית שלו.‬
‫זה לא ימצא חן בעיניו.‬
‫החלופה שלו היא מוות.‬
‫האובססיה של רונאן‬
‫מערפלת את כושר השיפוט שלו.‬
‫לא נאכזב אותך, אבא.‬
‫לא, אתן לא.‬
‫אני נשבעת...‬
‫שאסב לך גאווה.‬
‫פשוט נחכה שקוויל הזה יגיע‬
‫והוא יוביל אותנו לאבן הכוח, נכון?‬
‫בוא נתפוס מחסה.‬
‫אנחנו לא היחידים ב-2014‬ ‫שמחפשים את האבנים.‬
‫מי אלה היו?‬
‫לא יודעת.‬
‫הראש שלי מתפוצץ. אני לא יודעת.‬
‫ההנעה הסינפטית שלה‬ ‫כנראה ניזוקה בקרב.‬
‫תביאי אותה לחללית שלי.‬
‫כדאי להזדרז, קפ.‬
‫נראה שתכף מסיימים פה.‬
‫קיבלתי. מתקרב למעלית.‬
‫אם לא אכפת לך...‬
‫אשתה את המשקה ההוא עכשיו.‬
‫בסדר, תעמידו אותו.‬
‫כולנו יכולים לעמוד‬ ‫ולעשות פוזות אחר כך.‬
‫אגב, תרגיש חופשי לסדר.‬
‫מר רוג'רס, כמעט שכחתי שהחליפה ההיא‬
‫לא החמיאה לך לתחת.‬
‫לא ביקשו שתסתכל, טוני.‬
‫זה מגוחך.‬ ‫-אתה נראה מצוין, קפ.‬
‫מבחינתי זה התחת של אמריקה.‬
‫מי מקבל את מטה הקסם?‬
‫הצוות הטקטי מגיע לאבטח אותו.‬
‫נוכל לקחת את זה ממך.‬
‫בבקשה.‬
‫זהירות עם הדבר הזה.‬
‫כן, אלא אם כן אתם רוצים מחיקת מוח.‬
‫ולא בצורה כיפית.‬
‫הבטחנו שניזהר.‬
‫מי החבר'ה האלה?‬
‫הם מג"ן.‬
‫בעצם הידרה,‬ ‫אבל עדיין לא ידענו את זה.‬
‫ברצינות? לא ידעתם?‬
‫הם נראים כמו רעים.‬
‫אתה קטן, אבל מדבר חזק.‬
‫בדרך למטה לתיאום חיפוש והצלה.‬
‫באמת, איך אתה לא מקיא?‬
‫שתוק.‬
‫בסדר, תורך, חבר קטן.‬
‫הנה האבן שלנו.‬
‫בסדר.‬
‫תעיף אותי.‬
‫זוזו.‬ ‫-היי.‬
‫היי, היי. גבר!‬
‫מה נראה לך?‬ ‫הגענו לתפוסה המרבית.‬
‫תרד במדרגות.‬
‫כן. עצור, עצור.‬
‫"תרד במדרגות." שונא את המדרגות.‬
‫בסדר, קפ, השרביט במעלית,‬
‫בדיוק עוברים את קומה 80.‬
‫בטיפול.‬
‫לך ללובי.‬ ‫-בסדר, ניפגש שם.‬
‫הראיות בידינו.‬
‫אנחנו בדרך לד"ר ליסט.‬
‫לא. אין עיכובים בכלל, אדוני המזכיר.‬
‫קפטן.‬
‫חשבת שאתה מתאם חיפוש והצלה.‬
‫שינוי בתכניות.‬
‫היי, קפ.‬
‫רומלאו.‬
‫בדיוק התקשר אליי המזכיר.‬
‫אני אפקד על שמירת השרביט.‬
‫אדוני? אני לא מבין.‬
‫קיבלנו מידע על ניסיון לגנוב אותו.‬
‫מצטער, קפ.‬
‫לא נוכל לתת לך את השרביט.‬
‫אצטרך להתקשר למנהל.‬
‫זה בסדר. סמוך עליי.‬
‫הייל הידרה.‬
‫כל כך הרבה מדרגות!‬
‫אצבעונית, האם שומע?‬ ‫יש לי קשר עין למטרה.‬
‫זמן לפעול.‬
‫פצצות בדרך.‬
‫זה תרסיס דאודורנט אקס?‬
‫כן, היה לי מיכל במגירה‬ ‫למקרי חירום. תירגע.‬
‫נוכל להתרכז, בבקשה?‬
‫אני נכנס אליך...‬
‫עכשיו.‬
‫אפשר לשאול לאן אתה הולך?‬
‫לארוחת צהריים ולאסגארד.‬ ‫סליחה, מי אתה?‬
‫אלכסנדר פירס.‬
‫הוא האיש שמעל האנשים‬ ‫שמאחורי ניק פיורי.‬
‫חבריי קוראים לי אדוני המזכיר.‬
‫אצטרך לבקש ממך‬ ‫להעביר את האסיר אליי.‬
‫לוקי ייתן דין וחשבון לאודין.‬
‫לא, הוא ייתן דין וחשבון לנו.‬ ‫אודין יקבל את מה שנשאר.‬
‫ואצטרך את המזוודה הזאת.‬
‫זה רכוש מג"ן כבר יותר מ-70 שנה.‬
‫תן את המזוודה, סטארק.‬
‫בסדר, תזדרז, סטיוארט ליטל.‬ ‫יש פה בעיות. קדימה.‬
‫לא אתווכח על הסמכות הבכירה פה...‬
‫מבטיח לי שלא תמות?‬
‫אנחנו רק עושים לי‬ ‫הפרעת קצב קלה.‬
‫זה לא נשמע קל.‬
‫אני צריך את המזוודה.‬
‫אני יודע שיש לך הרבה כוח,‬ ‫אבל סמכות השיפוט...‬
‫טוב, אז תן לי את המזוודה.‬
‫סמכות השיפוט...‬ ‫-תן אותה.‬
‫תעשה את זה, לאנג!‬
‫תוריד את הידיים.‬ ‫-הזמן אוזל. תמשוך את הסיכה שלי.‬
‫זה מתחיל!‬
‫סטארק?‬ ‫-סטארק?‬
‫הוא מפרכס. תנו לו אוויר!‬
‫חובש!‬ ‫-חובש!‬
‫תעזרו להם.‬
‫תדבר אליי.‬
‫סטארק, זאת מכונת החזה שלך?‬
‫תנשום, תנשום.‬
‫כל הכבוד. ניפגש בסמטה.‬ ‫אוכל איזה משולש.‬
‫בלי מדרגות!‬
‫קדימה, סטארק, תישאר איתנו.‬
‫אנסה משהו, טוב?‬ ‫אין לי מושג אם זה יצליח.‬
‫יש!‬
‫זה עבד כמו קסם.‬
‫זה היה כל כך מטורף.‬
‫לא היה לי מושג אם זה יצליח.‬
‫המזוודה.‬ ‫-המזוודה...‬
‫איפה המזוודה? איפה לוקי?‬
‫לוקי!‬
‫זה לא היה אמור לקרות, מה?‬
‫פישלנו.‬
‫לוקי?‬
‫טוני, מה קורה?‬
‫תגיד לי שמצאת את הקובייה.‬
‫אתה עושה צחוק.‬
‫יש לי קשר עין ללוקי. קומה 14.‬
‫אני לא לוקי...‬
‫ואני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫אוכל לעשות את זה כל היום.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אני יודע.‬
‫איפה השגת את זה?‬
‫באקי חי.‬
‫מה?‬
‫זה באמת התחת של אמריקה.‬
‫בבקשה, בבקשה.‬
‫מצטערת, לא אוכל לעזור לך, ברוס.‬
‫אם אוותר על אבן הזמן‬ ‫כדי לעזור למציאות שלך, אשמיד את שלי.‬
‫עם כל הכבוד,‬
‫אני לא בטוח שהמדע באמת תומך בזה.‬
‫אבני הנצח יוצרות‬ ‫את מה שאתה חווה כזרימת הזמן.‬
‫אם תסיר את אחת האבנים,‬
‫הזרימה ההיא תתפצל.‬
‫זה יכול להועיל למציאות שלך,‬
‫אבל למציאות החדשה שלי זה יועיל פחות.‬
‫בהסתעפות המציאות החדשה הזאת‬
‫בלי הנשק העיקרי שלנו נגד כוחות האופל,‬
‫העולם שלנו יירמס.‬
‫מיליונים יסבלו.‬
‫אז תגיד לי, דוקטור.‬
‫המדע שלך יכול למנוע את כל זה?‬
‫לא...‬
‫אבל נוכל למחוק את זה.‬
‫כי ברגע שנסיים עם האבנים,‬
‫נוכל להחזיר כל אחת מהן‬ ‫לציר הזמן שלה‬
‫לרגע שבו היא נלקחה.‬
‫אז מבחינה כרונולוגית‬
‫במציאות ההיא...‬
‫היא לא יצאה.‬
‫כן, אבל אתה משמיט‬ ‫את החלק הכי חשוב.‬
‫כדי להחזיר את האבנים תצטרכו לשרוד.‬
‫אנחנו נשרוד. אני אשרוד. אני מבטיח.‬
‫אני לא יכולה לסכן‬ ‫את המציאות הזאת על בסיס הבטחה.‬
‫חובתה של המכשפת העליונה‬ ‫להגן על אבן הזמן.‬
‫אז למה לעזאזל סטריינג' ויתר עליה?‬
‫מה אמרת?‬
‫סטריינג'. הוא ויתר עליה,‬ ‫נתן אותה לתאנוס.‬
‫מרצונו?‬ ‫-כן.‬
‫למה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אולי הוא טעה.‬
‫ואולי אני טעיתי.‬
‫סטריינג' אמור להיות הטוב ביותר מבינינו.‬
‫אז הוא בטח עשה את זה מסיבה כלשהי.‬
‫אני חוששת שאולי אתה צודק.‬
‫תודה.‬
‫אני סומכת עליך, ברוס.‬
‫כולנו סומכים.‬
‫תבצע דיאגנוסטיקה.‬
‫תראה לי את קובץ הזיכרון שלה.‬
‫אדוני, נראה שהקובץ הסתבך.‬
‫זה היה זיכרון, אבל לא שלה.‬
‫יש תודעה נוספת,‬
‫שחולקת איתה רשת.‬
‫עוד נבולה.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫המשוכפלת נושאת חותמת זמן‬
‫מתשע שנים בעתיד.‬
‫איפה הנבולה השנייה?‬
‫במערכת השמש שלנו במוראג.‬
‫אתה יכול להיכנס אליה?‬
‫כן, השתיים מחוברות.‬
‫תחפש בזיכרונות של המשוכפלת‬
‫את אבני הנצח.‬
‫והאבנים האלה היו‬ ‫בהרבה מקומות שונים במהלך ההיסטוריה.‬
‫ההיסטוריה שלנו.‬
‫אז אין הרבה מקומות נוחים‬
‫לקפוץ לבקר בהם.‬
‫משמע שצריך לבחור את היעדים.‬
‫נכון.‬ ‫-הקפא תמונה.‬
‫בני כדור הארץ.‬
‫נוקמים.‬
‫פראים עלובים.‬
‫מה ההשתקפות הזאת?‬
‫תגביר את זה, מו.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫שתי נבולות.‬
‫לא. אותה נבולה‬
‫משני זמנים שונים.‬
‫קבע מסלול למוראג.‬
‫וסרוק את הזיכרונות של המשוכפלת.‬
‫אני רוצה לראות הכול.‬
‫גבירותיי, נתראה אחר כך.‬ ‫נתראה אחר כך. לכו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫עדיף שתשאיר את ההתגנבויות לאחיך.‬
‫לא, לא התגנבתי.‬ ‫רק יצאתי לסיבוב.‬
‫מה אתה לובש?‬
‫אני תמיד לובש את זה.‬ ‫זה אחד הבגדים האהובים עליי.‬
‫מה קרה לעין שלך?‬
‫אה, העין שלי.‬
‫זוכרת את קרב הרוקין,‬
‫כשנפגעתי בפנים מהחרב הרחבה?‬
‫אתה בכלל לא ת'ור שאני מכירה, מה?‬
‫דווקא כן.‬
‫העתיד לא עשה איתך חסד, מה?‬
‫לא אמרתי שאני מהעתיד.‬
‫גידלו אותי מכשפות, ילד.‬
‫אני רואה לא רק מהעיניים,‬ ‫אתה יודע את זה.‬
‫כן, אני לגמרי מהעתיד.‬
‫כן, נכון, מותק.‬
‫אני ממש צריך לדבר איתך.‬
‫אנחנו יכולים לדבר.‬
‫הראש שלו היה שם‬
‫והגוף שלו שם...‬
‫מה היה הטעם? היה מאוחר מדי.‬
‫אני פשוט עמדתי שם.‬
‫אידיוט עם גרזן.‬
‫אתה לא אידיוט.‬
‫אתה פה, לא?‬
‫מבקש עצה מהאדם החכם ביותר באסגארד.‬
‫נכון. כן.‬
‫אידיוט? לא.‬
‫כישלון?‬
‫בהחלט.‬
‫זה קצת אכזרי.‬
‫אתה יודע מה זה אומר עליך?‬
‫שאתה בדיוק כמו כולם.‬
‫אני לא אמור להיות כמו כולם, נכון?‬
‫כולם נכשלים כשהם מנסים‬ ‫להיות מי שהם אמורים, ת'ור.‬
‫מודדים אדם, גיבור,‬
‫לפי מידת ההצלחה שלו להיות מי שהוא.‬
‫ממש התגעגעתי אלייך, אימא.‬
‫ת'ור! השגתי את זה!‬
‫תתפסו את הארנב הזה!‬
‫אימא, אני צריך לספר לך משהו.‬
‫לא, בן, אתה לא.‬
‫באת לתקן את העתיד שלך, לא שלי.‬
‫זה קשור לעתיד שלך.‬
‫זה לא ענייני.‬
‫היי.‬
‫את בטח אימא.‬
‫השגתי את הדבר.‬ ‫קדימה. חייבים לזוז.‬
‫הלוואי שהיה לנו יותר זמן.‬
‫לא, זו הייתה מתנה.‬
‫עכשיו לך תהיה הגבר שנועדת להיות.‬
‫אני אוהב אותך, אימא.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ותאכל סלט.‬
‫קדימה, חייבים לזוז.‬
‫להתראות.‬ ‫-שלוש...‬
‫שתיים...‬ ‫-לא, רגע!‬
‫על מה אני מסתכל?‬
‫לפעמים זה לוקח שנייה.‬
‫אני עדיין ראוי.‬
‫אוי, באמת.‬
‫להתראות, אימא.‬ ‫-להתראות.‬
‫אז הוא אידיוט?‬
‫כן.‬
‫מה זה?‬
‫כלי של גנב.‬
‫זה הקטע שבו נשלפים קוצים‬
‫ששלדים משופדים עליהם וכולי.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫כשאת פורצת למקום‬ ‫שנקרא "מקדש אבן הכוח",‬
‫יהיו כמה מלכודות.‬
‫אוי, אלוהים.‬ ‫-טוב. בסדר. קדימה.‬
‫לא תמיד הייתי ככה.‬
‫גם אני לא.‬
‫אבל אנחנו משתמשים במה שיש לנו, נכון?‬
‫בואי נסתנכרן.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫רצחת טריליונים!‬
‫אתה צריך להודות לי.‬
‫איפה האבנים?‬
‫אינן.‬
‫נשארו מהן אטומים.‬
‫השתמשת בהן לפני יומיים!‬
‫השתמשתי באבנים‬ ‫כדי להשמיד את האבנים.‬
‫זה כמעט הרג אותי.‬
‫אבל העבודה הסתיימה.‬
‫כך יהיה תמיד.‬
‫אני בלתי נמנע.‬
‫מה עשית להם?‬
‫כלום.‬
‫עדיין.‬
‫הם לא מנסים לעצור משהו‬ ‫שאעשה בזמן שלנו.‬
‫הם מנסים לבטל משהו‬ ‫שכבר עשיתי בזמן שלהם.‬
‫האבנים.‬
‫מצאתי את כולן.‬
‫ניצחתי.‬
‫איזנתי את המאזניים הקוסמיים.‬
‫זה העתיד שלך.‬
‫זה הגורל שלי.‬
‫אבא שלי הוא הרבה דברים.‬
‫שקרן הוא לא אחד מהם.‬
‫תודה, בתי.‬
‫אולי הייתי נוקשה מדי כלפייך.‬
‫וזאת התגשמות הגורל.‬
‫אדוני...‬
‫הבת שלך...‬
‫לא!‬
‫היא בוגדת.‬
‫זאת לא אני. אני בחיים...‬
‫בחיים לא הייתי בוגדת בך.‬
‫בחיים. בחיים.‬
‫אני יודע.‬
‫ותהיה לך הזדמנות להוכיח את זה.‬
‫לא!‬
‫הוא יודע!‬
‫ברטון! ברטון, עבור.‬
‫רומנוף!‬
‫תעני, יש לנו בעיה!‬
‫נו!‬
‫תעני, יש לנו...‬
‫תאנוס יודע.‬
‫תאנוס...‬
‫קפ.‬
‫מצטער, גבר, יש לנו בעיה.‬
‫כן, נכון.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫יודע מה? רד ממני, סטיב.‬
‫הרגע חטפתי את האלק בראש.‬
‫אמרת שיש הזדמנות אחת.‬
‫זו הייתה ההזדמנות.‬
‫בזבזנו אותה. היא בוזבזה.‬ ‫שש אבנים או כלום.‬
‫-אתה חוזר על עצמך, אתה יודע?‬
‫אתה חוזר על עצמך.‬
‫בחייך!‬ ‫-בכלל לא רצית שוד זמן.‬
‫לא היית בעניין של שוד זמן.‬
‫טעיתי.‬ ‫-הרסת את שוד הזמן.‬
‫זה מה שעשיתי?‬ ‫-כן.‬
‫יש עוד אפשרויות עם הטסרקט?‬
‫לא, אין עוד אפשרויות.‬
‫אין תיקונים.‬
‫אנחנו לא הולכים לשום מקום אחר.‬ ‫נשאר לנו חלקיק אחד.‬
‫לכל אחד.‬
‫זהו זה. בסדר?‬ ‫אם נשתמש בזה...‬
‫ביי ביי, אתה לא הולך הביתה.‬
‫כן, אבל אם לא ננסה...‬
‫גם אז אף אחד לא יחזור הביתה.‬
‫אני יודע.‬
‫יש דרך אחרת להחזיר את הטסרקט‬ ‫ולהשיג חלקיקים חדשים.‬
‫טיול קצר בזיכרון.‬
‫מתקן צבאי, ניו ג'רזי.‬
‫מתי שתיהן היו שם?‬
‫הן היו שם בזמן...‬ ‫אני זוכר במדויק, אבל במעורפל.‬
‫עד כמה מעורפל?‬ ‫-על מה אתם מדברים?‬
‫לאן הולכים?‬
‫אני בטוח שהן היו שם.‬
‫מי אלה? מה עושים?‬ ‫-ואני יודע איך אני יודע.‬
‫חבר'ה, מה זה?‬
‫נראה שאנחנו מאלתרים.‬
‫יופי.‬ ‫-מה מאלתרים?‬
‫סקוט, תחזיר את זה למתחם.‬
‫תתכונן.‬
‫מה בניו ג'רזי?‬ ‫-אפס-ארבע.‬
‫אפס-ארבע.‬
‫אפס-שבע.‬ ‫-אפס-שבע.‬
‫סליחה.‬ ‫-אחת-תשע-שבע-אפס.‬
‫אתה בטוח?‬
‫קפ? קפטן?‬
‫סטיב? סליחה.‬
‫אמריקה, רוג'רס.‬
‫תקשיבו, אם תעשו את זה‬
‫וזה לא יצליח, לא תחזרו.‬
‫תודה על העידוד, נמלונת.‬
‫אתה סומך עליי?‬
‫כן.‬
‫החלטה שלך.‬
‫מתחילים.‬
‫ניו ג'רזי‬ ‫1970‬
‫אמרת מספיק‬
‫היי, בן אדם!‬ ‫תעשה אהבה, לא מלחמה.‬
‫מחנה ליהיי של צבא ארה"ב‬
‫אוגדת החי"ר ה-78‬ ‫מקום הולדתו של קפטן אמריקה‬
‫ברור שלא באמת נולדת פה, נכון?‬
‫הרעיון שלי נולד.‬
‫בסדר. תאר לעצמך שאתה מג"ן,‬
‫אתה מנהל ארגון מודיעין דמוי פשיסטי,‬
‫איפה תחביא את זה?‬
‫מול העיניים.‬
‫בהצלחה במשימה, קפטן.‬
‫בהצלחה בפרויקט, דוקטור.‬
‫אתה חדש פה?‬
‫לא בדיוק.‬
‫קדימה, נבלה.‬
‫חתימת גאמא שלילית‬
‫נרכשה מטרה מתאימה‬
‫מצאתי אותך.‬
‫בחזרה לעניינים.‬
‫ארנים, אתה פה?‬
‫ארנים?‬
‫היי!‬
‫הדלת בכיוון הזה, חבר.‬
‫כן.‬
‫אני מחפש את ד"ר זולה, ראית אותו?‬
‫כן, ד"ר זולה.‬ ‫לא, לא ראיתי אף אחד.‬
‫סלח לי.‬
‫אני מכיר אותך?‬
‫לא, אדוני.‬
‫אני אורח מאם-איי-טי.‬
‫אם-איי-טי.‬
‫יש לך שם?‬
‫הווארד.‬
‫זה יהיה קל לזכור.‬ ‫-הווארד...‬
‫פוטס.‬
‫אני הווארד סטארק.‬
‫היי.‬
‫תלחץ, אל תמשוך.‬
‫כן.‬
‫אתה נראה קצת חולה, פוטס.‬
‫אני בסדר. רק עובד הרבה.‬
‫רוצה לצאת לנשום אוויר?‬
‫הלו, פוטס.‬ ‫-כן.‬
‫זה יהיה נהדר.‬ ‫-משם.‬
‫טוב.‬
‫צריך את התיק שלך?‬
‫אתה לא אחד מהביטניקים האלה,‬ ‫נכון, פוטס?‬
‫הלו?‬ ‫-ד"ר פים?‬
‫זה המספר שהתקשרת אליו, כן.‬
‫מדבר קפטן סטיבנס מהשילוח.‬
‫יש לנו חבילה בשבילך.‬
‫תעלו אותה.‬
‫זה העניין, אדוני, אי אפשר.‬
‫אני מבולבל. חשבתי שזה התפקיד שלכם.‬
‫פשוט...‬
‫אדוני, הארגז זוהר,‬
‫ולמען האמת, כמה מהחבר'ה‬ ‫בחדר הדואר לא מרגישים טוב.‬
‫הם לא פתחו אותו, נכון?‬
‫כן, הם פתחו.‬ ‫כדאי שתרד לפה.‬
‫סליחה! פנו דרך!‬
‫ד"ר הנרי פים‬
‫חלקיקי פים‬ ‫לא לגעת‬
‫אז פרחים וכרוב חמוץ.‬ ‫יש לך דייט חשוב הערב?‬
‫אשתי בהיריון.‬
‫ויותר מדי זמן בעבודה.‬
‫בשעה טובה.‬
‫תודה. תחזיק את זה, בסדר?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫באיזה חודש היא?‬ ‫-לא יודע.‬
‫היא בשלב שבו היא לא סובלת‬ ‫את צליל הלעיסות שלי.‬
‫נראה ששוב אוכל ארוחת ערב במזווה.‬
‫יש לי ילדה קטנה.‬
‫יהיה נחמד אם תיוולד בת.‬
‫פחות סיכוי שהיא תהיה בדיוק כמוני.‬
‫מה יהיה כל כך נורא בזה?‬
‫בוא רק נגיד שנדיר שטובת הכלל‬ ‫התעלתה על האינטרסים שלי.‬
‫ולא ראית את שניהם בעבר?‬
‫לא, יש לי טביעת עין.‬ ‫שניהם נראו חשודים.‬
‫תוכלי לתאר אותם?‬ ‫-לאחד מהם היה זקן היפי.‬
‫היפי. כמו ה"בי ג'יז" או "מונגו ג'רי"?‬
‫בהחלט "מונגו ג'רי".‬
‫כן, כאן צ'סלר.‬ ‫כל מ"צ פנוי למינוס שש.‬
‫יש לנו חדירה אפשרית.‬
‫מרגרט קרטר‬ ‫מנהלת‬
‫אמרתי שייכנסו.‬
‫הם מנסים, גברתי, אבל היחידה של בראדוק‬ ‫נעצרה בגלל מכות ברק.‬
‫למען ה...‬
‫אני אסתכל על התחזית.‬
‫לא מדובר במכות ברק.‬
‫אז מה מבחינת השמות?‬
‫אם זה בן, אשתי אוהבת את אלמונזו.‬
‫אולי כדאי לתת לזה להתבשל.‬ ‫יש לכם זמן.‬
‫יש לי שאלה אליך.‬
‫כשהבת שלך נולדה, היית בלחץ?‬
‫לגמרי.‬
‫כן.‬ ‫-הרגשת שאתה מסוגל?‬
‫שיש לך איזשהו מושג‬ ‫איך להפעיל את הדבר הזה בהצלחה?‬
‫הבנתי מה לעשות תוך כדי.‬
‫חשבתי על מה שאבא שלי עשה.‬
‫אבא שלי היה פותר כל בעיה בחגורה.‬
‫חשבתי שאבא שלי היה קשוח אליי.‬
‫ועכשיו, בדיעבד,‬ ‫אני זוכר רק את הדברים הטובים.‬
‫היו לו לפעמים עצות טובות.‬
‫כן? מה למשל?‬
‫"אף סכום כסף לא קנה שנייה של זמן."‬
‫בחור חכם.‬
‫הוא השתדל.‬
‫אני אומר לך, הילד עוד לא נולד‬ ‫ואעשה בשבילו הכול.‬
‫נעים להכיר, פוטס.‬
‫כן.‬
‫הווארד...‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫תודה...‬
‫על הכול...‬
‫כל מה שעשית למען המדינה.‬
‫ג'ארביס.‬
‫פגשנו אותו פעם?‬
‫אתה פוגש המון אנשים, אדוני.‬
‫נראה מוכר מאוד.‬
‫זקן מוזר.‬
‫את חלשה.‬
‫אני את.‬
‫את יכולה לעצור את זה.‬
‫את יודעת שאת רוצה.‬
‫ראית מה יקרה בעתיד?‬
‫תאנוס ימצא את אבן הנשמה.‬
‫את רוצה לדעת איך הוא יעשה את זה?‬
‫את רוצה לדעת מה הוא יעשה לך?‬
‫מספיק.‬
‫את מגעילה אותי.‬
‫אבל זה לא אומר שאת חסרת תועלת.‬
‫איך אני נראית?‬
‫וורמיר‬ ‫2014‬
‫וואו.‬
‫בנסיבות אחרות‬
‫זה היה פשוט אדיר.‬
‫הדביבון בטח לא היה צריך לטפס על הר.‬
‫טכנית הוא לא דביבון.‬
‫מה שתגיד. הוא אוכל זבל.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫נטשה.‬
‫בתו של איוון.‬
‫קלינט.‬
‫בנה של אידית.‬
‫מי אתה?‬
‫תראו בי מדריך‬
‫בשבילכם‬
‫ובשביל כל מחפשי אבן הנשמה.‬
‫יופי.‬
‫תגיד לנו איפה היא ונלך.‬
‫לו רק זה היה קל כל כך.‬
‫מה שאתם מחפשים נמצא מולכם.‬
‫וגם מה שאתם פוחדים ממנו.‬
‫האבן שם למטה.‬
‫בשביל אחד מכם.‬
‫בשביל השני...‬
‫כדי לקחת את האבן‬
‫עליכם לאבד את מה שאתם אוהבים.‬
‫החלפה נצחית.‬
‫נשמה תמורת נשמה.‬
‫איך הולך?‬
‫אלוהים.‬
‫אולי הוא ממציא את זה.‬
‫לא.‬
‫לא נראה לי.‬
‫למה? כי הוא מכיר את השם של אבא שלך?‬
‫אני לא הכרתי.‬
‫תאנוס יצא מפה עם האבן,‬
‫בלי הבת שלו.‬
‫זה לא צירוף מקרים.‬
‫כן.‬
‫בכל מחיר.‬
‫אם לא נשיג את האבן הזאת,‬
‫מיליארדי אנשים יישארו מתים.‬
‫כן.‬
‫אז נראה ששנינו יודעים‬ ‫מי זה צריך להיות.‬
‫נראה שכן.‬
‫אני מתחיל לחשוב שאנחנו מתכוונים‬ ‫לאנשים שונים, נטשה.‬
‫בחמש השנים האחרונות‬ ‫ניסיתי לעשות דבר אחד,‬
‫להגיע לפה.‬
‫זה כל העניין. להחזיר את כולם.‬
‫לא, אל תשחקי לי אותה הגונה עכשיו.‬
‫מה, נראה לך שאני רוצה לעשות את זה?‬
‫אני מנסה להציל את חייך, אידיוט.‬
‫כן, אבל אני לא רוצה. מה את אומרת?‬
‫נטשה, את יודעת מה עשיתי.‬
‫את יודעת מה נהייתי.‬
‫אני לא שופטת אנשים‬ ‫לפי הטעויות הכי גרועות שלהם.‬
‫אולי כדאי לך.‬
‫אתה לא שפטת.‬
‫את קוץ בתחת, את יודעת את זה?‬
‫טוב.‬
‫ניצחת.‬
‫תגידי למשפחה שלי שאני אוהב אותם.‬
‫תגיד להם בעצמך.‬
‫לעזאזל איתך.‬
‫חכי.‬
‫עזוב אותי.‬
‫לא.‬
‫לא. בבקשה, לא.‬
‫זה בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫לא!‬
‫השגנו את כולן?‬
‫אתם אומרים לי שזה באמת הצליח?‬
‫קלינט, איפה נאט?‬
‫הייתה לה משפחה?‬
‫כן.‬
‫אנחנו.‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-רק שאלתי שאלה.‬
‫אתה מתנהג כאילו היא מתה.‬
‫למה אנחנו מתנהגים ככה?‬ ‫האבנים בידינו, נכון?‬
‫כל עוד הן בידינו,‬
‫קפ, אפשר להחזיר אותה. לא?‬
‫אז די. אנחנו הנוקמים.‬ ‫תתאפסו על עצמכם.‬
‫אי אפשר להחזיר אותה.‬
‫מה הוא... מה?‬
‫אי אפשר לבטל את זה.‬
‫אי אפשר.‬
‫אני מצטער, אל תיעלב,‬ ‫אבל אתה יצור ארצי מאוד,‬
‫ומדובר בקסם חלל.‬
‫ו"אי אפשר" נשמע ממש סופי, לא?‬
‫כן, אני יודע שהדרגה שלי נמוכה מדי,‬
‫אבל היא עדיין לא פה, נכון?‬
‫לא, זאת הטענה שלי.‬
‫אי אפשר לבטל את זה.‬
‫זה לפחות מה שהבחור האדום המרחף אמר.‬
‫אולי אתה רוצה לדבר איתו, טוב?‬
‫לך תביא את הפטיש שלך‬ ‫ותעוף לדבר איתו.‬
‫הייתי אמור להיות במקומה.‬
‫היא הקריבה את חייה‬ ‫בשביל האבן המחורבנת.‬
‫היא הימרה עליה בחייה.‬
‫היא לא תחזור.‬
‫אנחנו חייבים לדאוג שזה ישתלם.‬
‫אנחנו חייבים.‬
‫אנחנו נעשה את זה.‬
‫בום!‬
‫בסדר, הכפפה מוכנה.‬
‫השאלה היא מי ינקוש באצבעות.‬
‫אני אעשה את זה.‬ ‫-סליחה?‬
‫זה בסדר.‬
‫עצור, עצור. לאט.‬
‫ת'ור. חכה.‬
‫עדיין לא הסכמנו מי ילבש אותה.‬
‫אני מצטער. כולנו יושבים‬ ‫ומחכים להזדמנות המתאימה?‬
‫לפחות נדון בזה.‬
‫תקשיבו, אם נשב פה ונבהה בדבר הזה,‬ ‫לא נחזיר אף אחד.‬
‫אני הנוקם הכי חזק, טוב?‬ ‫אז האחריות נופלת עליי.‬
‫בדרך כלל היית צודק.‬ ‫-זו חובתי.‬
‫זה לא העניין.‬ ‫-זה לא זה.‬
‫היי, גבר...‬ ‫-תפסיק! פשוט תן לי.‬
‫פשוט תן לי לעשות את זה.‬
‫פשוט תן לי לעשות משהו טוב.‬ ‫משהו נכון.‬
‫זאת לא רק העובדה‬
‫שהכפפה מתעלת‬ ‫מספיק אנרגיה כדי להאיר יבשת שלמה.‬
‫אני אומר לך שאתה לא במצב המתאים.‬
‫מה נראה לך שזורם לי בוורידים כרגע?‬
‫צ'יז וויז?‬
‫ברקים.‬
‫כן.‬ ‫-ברקים.‬
‫ברקים לא יעזרו לך, חבוב.‬
‫זה חייב להיות אני.‬
‫ראית מה האבנים עשו לתאנוס.‬
‫הן כמעט הרגו אותו.‬
‫אף אחד מכם לא יכול לשרוד.‬
‫איך אנחנו יודעים שאתה תשרוד?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫אבל הקרינה בעיקר גאמא.‬
‫זה כאילו...‬
‫נוצרתי בשביל זה.‬
‫מוכן, כן?‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫טוב, תזכור,‬ ‫כל מי שתאנוס העלים לפני חמש שנים,‬
‫אתה מחזיר אותם להווה, להיום.‬
‫אל תשנה דבר‬ ‫מחמש השנים האחרונות.‬
‫בסדר.‬
‫פריידיי, תעשי לי טובה‬ ‫ותפעילי את פרוטוקול דלת אסם.‬
‫כן, בוס.‬
‫כולם חוזרים הביתה.‬
‫תוריד אותה! תוריד אותה!‬
‫לא, רגע. ברוס, אתה בסדר?‬
‫דבר אליי, באנר.‬
‫אני בסדר.‬
‫שער פתוח מקור 2014‬
‫ברוס!‬
‫אל תזיזו אותו.‬
‫זה הצליח?‬ ‫-לא בטוחים. זה בסדר.‬
‫לורה‬
‫מותק.‬
‫קלינט?‬
‫מותק.‬
‫חבר'ה...‬
‫נראה לי שזה הצליח.‬
‫אני לא יכול לנשום!‬
‫חופה, חופה, חופה.‬
‫רודי, רוקט, צאו מפה.‬
‫תן לי לעלות!‬
‫קדימה!‬
‫רודי!‬
‫הצילו! מישהו שומע?‬ ‫אנחנו בקומה התחתונה. יש הצפה!‬
‫מה? מה?‬
‫אנחנו טובעים! מישהו שומע? הצילו!‬
‫חכה! אני פה!‬
‫אני פה. אתה שומע אותי?‬
‫קפ?‬
‫טוב.‬
‫בתי.‬
‫כן, אבי.‬
‫אז זה העתיד.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תודה, אבי.‬
‫הם לא חשדו בדבר.‬
‫היהירים אף פעם לא חושדים.‬
‫לכי.‬
‫תמצאי את האבנים. תביאי אותן אליי.‬
‫מה אתה תעשה?‬
‫אחכה.‬
‫תגידי לי משהו.‬
‫בעתיד...‬
‫מה קורה לך ולי?‬
‫אני מנסה להרוג אותך.‬
‫כמה פעמים.‬
‫אבל בסופו של דבר...‬
‫אנחנו נהיות חברות.‬
‫אנחנו נהיות אחיות.‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו יכולות לעצור אותו.‬
‫קדימה, גבר, תתעורר!‬
‫כל הכבוד.‬
‫אם תאבד את זה שוב, זה נשאר אצלי.‬
‫מה קרה?‬
‫כשמתעסקים עם הזמן,‬ ‫הוא מתעסק בחזרה.‬
‫אתה תראה.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫שום דבר.‬
‫איפה האבנים?‬
‫איפשהו מתחת לכל זה.‬
‫אני יודע רק שהן לא אצלו.‬
‫אז נשאיר את זה ככה.‬
‫אתה יודע שזאת מלכודת, נכון?‬
‫כן.‬
‫לא כל כך אכפת לי.‬
‫יופי.‬
‫העיקר שכולנו מסכימים.‬
‫בואו נהרוג אותו כמו שצריך הפעם.‬
‫לא יכולתם לחיות עם הכישלון שלכם.‬
‫לאן זה הביא אתכם?‬
‫בחזרה אליי.‬
‫חשבתי שאם אחסל חצי מהחיים,‬
‫החצי השני ישגשג.‬
‫אבל הראיתם לי‬
‫שזה בלתי אפשרי.‬
‫וכל עוד קיימים אלה שזוכרים מה היה,‬
‫תמיד יהיו אלה שלא מסוגלים‬ ‫לקבל את מה שיכול להיות.‬
‫הם יתנגדו.‬
‫כן, אנחנו ממש עקשנים.‬
‫אני אסיר תודה.‬
‫כי עכשיו...‬
‫אני יודע מה עליי לעשות.‬
‫אני אגרוס את היקום הזה‬
‫עד האטום האחרון.‬
‫ואחר כך,‬
‫בעזרת האבנים שאספתם בשבילי,‬
‫אצור יקום חדש,‬
‫שופע חיים,‬
‫שלא יודע מה איבד,‬
‫אלא רק מה קיבל.‬
‫יקום אסיר תודה.‬
‫שנולד מדם.‬
‫הם לא ידעו את זה.‬
‫כי לא תהיו בחיים כדי לספר להם.‬
‫נתראה בעולם הבא.‬
‫תחזיקו מעמד! אני מגיע!‬
‫כן!‬
‫היי.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫אבא...‬
‫האבנים אצלי.‬
‫מה?‬
‫עצרי.‬
‫את בוגדת בנו?‬
‫את לא חייבת לעשות את זה.‬
‫אני זה.‬
‫לא, את לא.‬
‫ראית מה נהיה מאיתנו.‬
‫נבולה, תקשיבי לה.‬
‫את יכולה להשתנות.‬
‫הוא לא ייתן לי.‬
‫לא!‬
‫טוב, ת'ור. חשמל אותי.‬
‫בוס, תתעורר!‬
‫ידעתי!‬
‫בכל שנות הכיבושים שלי,‬
‫האלימות,‬
‫הטבח,‬
‫זה אף פעם לא היה אישי.‬
‫אבל אגיד לכם עכשיו...‬
‫מה שאני עומד לעשות‬ ‫לעולם הקטן, העקשן והמעצבן שלכם,‬
‫אני איהנה מזה‬
‫מאוד מאוד.‬
‫היי, קפ, שומע?‬
‫קפ, זה סאם. אתה שומע אותי?‬
‫משמאלך.‬
‫אלה כולם?‬
‫מה, רצית עוד?‬
‫נוקמים...‬
‫להתאסף.‬
‫תמות!‬
‫לא, לא, תן לי את זה.‬ ‫קח את הקטן.‬
‫היי!‬
‫לא ייאמן!‬
‫אתה לא תאמין מה קורה.‬
‫זוכר שהיינו בחלל‬
‫והתמלאתי אבק?‬
‫בטח התעלפתי,‬ ‫כי התעוררתי ולא היית.‬
‫אבל ד"ר סטריינג' היה, נכון?‬ ‫והוא אמר:‬
‫"עברו חמש שנים. הם צריכים אותנו."‬
‫ואז הוא עשה את הדבר‬ ‫הצהוב הנוצץ שהוא עושה מלא.‬
‫באמת? אוי, לא.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה נחמד.‬
‫גאמורה?‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫אל תיגע בי!‬
‫פספסת בפעם הראשונה.‬
‫ואז פגעת בשניהם בפעם השנייה.‬
‫זה הוא?‬
‫ברצינות?‬
‫הבחירה הייתה בינו לבין עץ.‬
‫קפ!‬
‫מה לעשות עם הדבר המחורבן הזה?‬
‫תרחיק את האבנים כמה שיותר!‬
‫לא!‬
‫צריך להחזיר אותן‬ ‫למקום שממנו באו.‬
‫אין סיכוי להחזיר אותן.‬ ‫תאנוס השמיד את המנהרה הקוונטית.‬
‫רגע!‬
‫זו לא הייתה מכונת הזמן היחידה שלנו.‬
‫מישהו רואה ואן חום מכוער?‬
‫כן! אבל לא ימצא חן בעיניך‬ ‫המקום שהוא חונה בו!‬
‫סקוט, כמה זמן צריך כדי להפעיל אותו?‬
‫אולי 10 דקות.‬
‫תתניע. נביא את האבנים אליך.‬
‫אנחנו מטפלים בזה, קפ.‬
‫היי.‬
‫אמרת שננצח בסיכוי של אחד ל-14 מיליון, כן?‬
‫תגיד לי שזה זה.‬
‫אם אגיד לך מה יקרה,‬
‫זה לא יקרה.‬
‫אני מקווה שאתה צודק.‬
‫יש פה בלגן.‬
‫הוא לא מתניע.‬
‫מה?‬ ‫-הוא לא מתניע.‬
‫אצטרך להתניע עם חוטים.‬
‫איפה נבולה?‬
‫היא לא עונה.‬
‫אדוני...‬
‫קלינט!‬
‫תן לי את זה.‬
‫אתה לקחת ממני הכול.‬
‫אני בכלל לא יודע מי את.‬
‫עוד תדע.‬
‫תפסתי!‬
‫להפעיל הריגה מיידית.‬
‫להמטיר אש!‬
‫אבל אדוני, הכוחות שלנו!‬
‫פשוט תעשה את זה!‬
‫עוד מישהו רואה את זה?‬
‫אני מסתדר!‬
‫אני מסתדר.‬ ‫טוב, אני לא מסתדר.‬
‫הצילו, עזרו לי!‬
‫היי, קווינס, זהירות.‬
‫תחזיק מעמד.‬ ‫אני אעזור לך, ילד.‬
‫היי! נעים להכיר...‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫פריידיי, על מה הם יורים?‬
‫משהו נכנס לשכבת האטמוספרה העליונה.‬
‫כן!‬
‫דנוורס, אנחנו צריכים פה עזרה.‬
‫היי, אני פיטר פארקר.‬
‫היי, פיטר פארקר.‬
‫יש לך משהו בשבילי?‬
‫אני לא יודע איך תעברי את כל זה.‬
‫אל תדאג.‬
‫יש לה עזרה.‬
‫אני בלתי נמנע.‬
‫ואני...‬
‫הוא...‬
‫איירון מן.‬
‫מר סטארק?‬
‫היי!‬
‫מר סטארק. אתה שומע אותי?‬
‫זה פיטר.‬
‫היי.‬
‫ניצחנו, מר סטארק.‬
‫ניצחנו. עשית את זה, אדוני.‬
‫אני מצטער.‬
‫טוני.‬
‫היי.‬
‫היי, פפ.‬
‫פריידיי?‬
‫תפקודי חיים במצב אנוש.‬
‫טוני?‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫אתה יכול לנוח עכשיו.‬
‫כולם רוצים סוף שמח, נכון?‬
‫אבל זה לא תמיד קורה ככה.‬
‫אולי הפעם.‬
‫אני מקווה שאם תשמיעי את זה,‬
‫זה יהיה בחגיגה.‬
‫אני מקווה שמשפחות התאחדו.‬ ‫אני מקווה שהחזרנו את המצב לקדמותו,‬
‫והעולם חזר לגרסה הנורמלית שלו,‬ ‫פחות או יותר.‬
‫אם היה דבר כזה בכלל.‬
‫אלוהים, איזה עולם.‬ ‫יקום עכשיו.‬
‫אם היית אומרת‬ ‫לפני עשור שאנחנו לא לבד,‬
‫בטח שלא עד כדי כך,‬ ‫לא הייתי מופתע,‬
‫אבל באמת, מי ידע?‬
‫הכוחות האדירים של חושך ואור‬ ‫שנכנסו לתמונה,‬
‫ולטוב או לרע,‬
‫זאת המציאות שמורגן‬ ‫תצטרך למצוא דרך לגדול בה.‬
‫אז חשבתי להקליט ברכה קטנה,‬
‫למקרה של מוות בטרם עת. שלי.‬
‫מוות בכל עת הוא בטרם עת.‬
‫הקטע של המסע בזמן‬ ‫שננסה לעשות מחר,‬
‫הוא גורם לי לחשוב‬ ‫על סיכויי ההישרדות.‬
‫זה העניין.‬
‫מצד שני, זאת העבודה של גיבור, נכון?‬
‫חלק מהמסע הוא הסוף.‬
‫למה אני נלחץ בכלל?‬
‫הכול יסתדר בדיוק כמו שצריך.‬
‫אני אוהב אותך 3,000.‬
‫הוכחה שיש לטוני סטארק לב‬
‫הלוואי שהייתה לי דרך ליידע אותה.‬
‫שניצחנו.‬
‫שעשינו את זה.‬
‫היא יודעת.‬
‫שניהם יודעים.‬
‫מה קורה, קטנטונת?‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫יופי. את רעבה?‬ ‫-כן.‬
‫מה את רוצה?‬
‫צ'יזבורגרים.‬
‫אבא שלך אהב צ'יזבורגרים.‬
‫טוב.‬
‫אני אקנה לך‬ ‫כמה צ'יזבורגרים שאת רוצה.‬
‫טוב.‬
‫אז...‬
‫מתי נוכל לצפות שתחזור?‬
‫בקשר לזה...‬
‫ת'ור, העם שלך צריך מלך.‬
‫לא, כבר יש להם.‬
‫זה מצחיק.‬
‫אתה רציני?‬
‫הגיע הזמן שאהיה מי שאני‬
‫ולא מי שאני אמור להיות.‬
‫אבל את מנהיגה.‬
‫זו מי שאת.‬
‫אני אשנה פה הרבה דברים.‬
‫אני בונה על זה...‬
‫הוד מעלתך.‬
‫מה אתה תעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫בפעם הראשונה אחרי אלף שנה אין לי דרך.‬
‫אבל יש לי טרמפ.‬
‫תזוז או תישאר, שק שיער.‬
‫חיפוש‬
‫הגענו!‬
‫עץ, טוב לראות אותך.‬
‫אסגארדי הגלקסיה שוב יחד.‬
‫מה היעד הראשון?‬
‫היי.‬
‫רק שתדע, זאת עדיין החללית שלי.‬
‫אני אחראי.‬
‫אני יודע. בטח שאתה אחראי.‬
‫בטח.‬
‫אז אתה אומר "בטח",‬ ‫אבל אז אתה נוגע במפה.‬
‫זה גורם לך לחשוב‬ ‫שאולי לא הבנת שאני האחראי.‬
‫קווייל, זה חוסר הביטחון שלך.‬
‫קווייל?‬
‫טוב? אני רק מנסה לעזור.‬
‫קוויל.‬
‫זה מה שאמרתי.‬
‫אתם צריכים להילחם על כבוד ההנהגה.‬
‫נשמע הוגן.‬
‫אין צורך, טוב?‬ ‫-נכון.‬
‫יש לי רובי לייזר,‬ ‫אלא אם כן תרצו להשתמש בסכינים.‬
‫כן! בבקשה, תשתמשו בסכינים.‬
‫כן. סכינים.‬
‫אני גרוט.‬
‫אין צורך.‬
‫לא נדקור זה את זה.‬
‫כולם יודעים מי האחראי.‬
‫אני.‬
‫נכון?‬
‫כן, אתה.‬
‫בטח! בטח.‬
‫בטח.‬
‫זכור...‬
‫תחזיר את האבנים‬ ‫בדיוק לרגע שהשגת אותן,‬
‫אחרת תפתח כמה‬ ‫יקומים מקבילים לא נעימים.‬
‫אל תדאג, ברוס.‬
‫לקצץ את כל ההסתעפויות.‬
‫ניסיתי.‬
‫כשהייתי עם הכפפה והאבנים,‬ ‫ממש ניסיתי להחזיר אותה.‬
‫אני מתגעגע אליה.‬
‫גם אני.‬
‫אם אתה רוצה,‬ ‫אני יכול לבוא איתך.‬
‫אתה איש טוב, סאם.‬
‫אבל זה באחריותי.‬
‫אל תעשה שום דבר טיפשי עד שאחזור.‬
‫איך אני יכול?‬
‫אתה לוקח את כל הטיפשות איתך.‬
‫אני אתגעגע אליך, חבר.‬
‫יהיה בסדר, באק.‬
‫כמה זמן זה ייקח?‬
‫מבחינתו כמה שהוא צריך.‬ ‫מבחינתנו חמש שניות.‬
‫מוכן, קפ?‬
‫בסדר, ניפגש פה, טוב?‬
‫בטוח.‬
‫היכון לקוונטים. שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת.‬
‫וחוזר בעוד חמש,‬
‫ארבע,‬
‫שלוש, שתיים,‬
‫אחת.‬
‫איפה הוא?‬
‫לא יודע.‬ ‫הוא חלף על פני חתימת הזמן שלו.‬
‫הוא אמור להיות פה.‬
‫תחזיר אותו.‬
‫אני מנסה.‬ ‫-תחזיר אותו כבר.‬
‫היי, אמרתי שאני מנסה.‬ ‫-סאם.‬
‫קדימה.‬
‫קפ?‬
‫היי, סאם.‬
‫אז משהו השתבש או משהו הצליח?‬
‫אחרי שהחזרתי את האבנים, חשבתי...‬
‫שאולי...‬
‫אנסה קצת את החיים שטוני אמר לי לחיות.‬
‫איך היה לך?‬
‫זה היה נפלא.‬
‫יופי. אני שמח בשבילך.‬
‫באמת.‬
‫תודה.‬
‫הדבר היחיד שמבאס אותי‬
‫הוא העובדה שאני צריך לחיות‬ ‫בעולם בלי קפטן אמריקה.‬
‫זה מזכיר לי.‬
‫תנסה אותו.‬
‫איך ההרגשה?‬
‫כאילו הוא של מישהו אחר.‬
‫הוא לא.‬
‫תודה.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי.‬
‫לכן הוא שלך.‬
‫רוצה לספר לי עליה?‬
‫לא.‬
‫לא, לא נראה לי שאספר.‬
‫תרגום: דניאל שרמן NDG Studios‬